Справа № 160/3977/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 жовтня 2021 року Справа №160/3977/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ніколайчук С.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі клопотання головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (пр. Дмитра Яворницького, 75, ) про розгляд справи в судовому засіданні у справі № 160/3977/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради; Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

17.03.2021 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради оформлене листом від 19.02.2021 року за вих. 12 -152 про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у присвоєні поштової адреси за заявою від 15.02.2021 року окремим частинам житлового будинку (домоволодіння) за . АДРЕСА_1 , виділеній у натурі за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі № 199/4727/18.

- зобов`язати головне архітектурно-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради присвоїти поштову адресу (нумерацію квартир) окремим частинам житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , виділеній у натурі за рішенням Амур- Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі № 199/4727/Д8 за - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15.02.2021 р.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року прийнято до свого провадження позовну заяву та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року закрито провадження у справі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , подали апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.08.2021 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року у справі №160/3977/21 скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2021 року зазначена вище справа була розподілена судді Ніколайчук С.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року відкрито провадження у справі № 160/3977/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

27.09.2021 року представником головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, яке обґрунтовано ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частина 5 цієї статті зазначає, що умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з пунктом 1 та 2 частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 КАС України; якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Аналогічні позиції підтримані та висловлені в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 668/13907/13-ц та від 21 травня 2018 року у справі № 361/3009/16-ц.

Окремо, суд звертає увагу на те що, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України. Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

В свою чергу, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому чисті щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

У даному випадку, суд звертає увагу, що клопотання не містить жодного обґрунтування про доцільність розгляду справи за правилами загального позовного провадження в контексті положень п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України. Як вже зазначалося, клопотання містить лише посилання на положення процесуального закону.

На переконання суду характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження для повного і всебічного встановлення обставин справи, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. 262, 241, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (пр. Дмитра Яворницького, 75, ) стосовно розгляду справи № 160/3977/21 в судовому засіданні за участі сторін.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Ніколайчук