Справа № 160/12819/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЗ ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, -
Ухвалою суду від 02.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши долучені до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ТОВ «АВТОГАЗ ТРЕЙД» зареєстровано 26.06.2017 року як суб`єкт господарської діяльності, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Одним із видів господарської діяльності ТОВ «АВТОГАЗ ТРЕЙД» за КВЕД є: 47.30 роздрібна торгівля пальним.
20.07.2021 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято розпорядження №209-о «Про анулювання ліцензій», на підставі статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», внаслідок встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.
Підставою для прийняття розпорядження від 20.07.2021 року №209-о «Про анулювання ліцензій» став лист Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 25.06.2021 року №1004-1.13/1132, в якому зазначено наступне:
„ Відповідно до підпункту 8 пункту 13 розділу І Закону України від 17 жовтня 2019 р. №199-ІХ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку надання адміністративних послуг у сфері будівництва та створення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва постановою Кабінету Міністрів України №559 від 01.07.2020 року затверджено Порядок проведення експериментального проекту щодо запровадження першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (надалі Порядок).
При цьому, відповідно до п.п.10 п.4 Порядку, Єдина державна електронна система у сфері будівництва виконує функції таких електронних інформаційних ресурсів єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, ведення якого розпочато з 20.05.2011 року.
Відповідно до даних реєстру, станом на дату надання відповіді, відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (АЗС) за адресами:
- м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський р-н, вул. Малиновського, 80, АЗС;
- м. Дніпро, бульвар Зоряний, 1 Г, АЗС..
Не погоджуючись з прийнятим розпорядженням в частині анулювання ліцензії позивача, ТОВ «АВТОГАЗ ТРЕЙД» звернулось до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом виходить з наступного.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним регулює Закон України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №481/95-ВР).
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону №481/95-ВР, як в редакції, яка діяла на час отримання позивачем ліцензії, так і на час анулювання ліцензії, роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Згідно зі статтею 15 Закону №481/95-ВР, в редакції, яка діяла на час отримання позивачем ліцензії, ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним надаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.
Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.
У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.
Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.
На підставі статті 18 Закону №481/95-ВР, тимчасово до 01.01.2022 року, суб`єкти господарювання можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 01.01.2014.
Відповідно до вимог статті 15 Закону №481/95-ВР, в редакції, чинної на час анулювання ліцензії, ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі:
заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);
рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії;

рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво)марок акцизного податку(стосовно імпортерів);

рішення суду про встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку;

рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем;

порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях; отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами;

встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

У контексті наведених законодавчих положень, податкові органи наділені повноваженнями щодо анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним з підстави встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії шляхом прийняття розпорядження про таке анулювання.

Судом встановлено, що підставою для анулювання ліцензії позивача № 1900556, стала інформація, викладена в листі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 25.06.2021 року №1004-1.13/1132 про відсутність, станом на дату надання відповіді, в реєстрі інформації щодо видачі/реєстрації документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (АЗС) за адресою, зокрема, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 411, АСЗ.

Зі змісту листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 25.06.2021 року №1004-1.13/1132 вбачається, що реєстр функціонує відповідно до Порядку проведення експериментального проекту щодо запровадження першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №559 від 01.07.2020 року (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що цей Порядок визначає особливості проведення експериментального проекту щодо запровадження першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі експериментальний проект). Дія цього Порядку поширюється на діяльність суб`єктів господарювання лише у разі, коли вони повідомили Мінрегіону про добровільне використання першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі Електрона система).

Отже, Електронна система запроваджена вже після отримання позивачем ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним; Електронна система - є експериментальним проектом, інформація до якої вноситься виключно в добровільному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутність станом на 25.06.2021 року в реєстрі інформації щодо видачі/реєстрації документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (АЗС) за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 411, АСЗ, не є доказом подання позивачем недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Підставою для анулювання ліцензії позивача в оскаржуваному розпорядженні зазначено наступне: „встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Проте, в розпорядженні не зазначено конкретно у яких документах та які саме данні заявлено недостовірно.

На підставі частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18 загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Таким чином, посилання відповідача в розпорядженні на подання позивачем недостовірних даних в обґрунтування прийняття рішення про анулювання ліцензії, за відсутності конкретних даних щодо документів, які містять недостовірні відомості та в чому саме полягає недостовірність відомостей, свідчить про протиправність такого рішення.

Також, суд зазначає, що у пункті 70 рішення Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 року у справі „Рисовський проти України, Суд зазначив, що принцип „належного урядування, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

У пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Отже, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції та не наведено обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваного розпорядження, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо.

З огляду на зазначене, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2 270 грн., що документально підтверджується квитанцією №0.0..1 від 28.07.2021 року.

З Положення про ГУ ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України випливає, що відповідач має окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, є розпорядником бюджетних коштів.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЗ ТРЕЙД» (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 39, кв.188; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 41417903) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 44118658) про визнання протиправним та скасування розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 209-о від 20.07.2021 року „Про анулювання ліцензій в частині анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЗ ТРЕЙД» на право роздрібної торгівлі пальним № 1900556.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЗ ТРЕЙД» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар