Справа № 465/6997/20
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 465/6997/20 пров. № А/857/15988/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.;

за участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції на рішення Франківського районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року, прийняте суддею Мартинишин М.О., в м.Львові, у справі № 465/6997/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Аккордової Марини Сергіївни, Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону 1 старшого лейтенанта поліції Аккордової М.С. Управління патрульної поліції в Київській області серії ЕАМ № 3336567 від 25.10.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, як незаконну та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що дана постанова є протиправною, а притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним, оскільки він не порушував жодних правил Дорожнього руху.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року, позов задоволено повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАМ № 3336567 від 25.10.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасовано та провадження у справі про адміністративне правопорушенням - закрито.

Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на те, що факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000308 та підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом та роздрукованим фото з пристрою. Вважає, що обов`язкова умова притягнення до адміністративної відповідальності, а саме наявність події адміністративного правопорушення доведена у повній мірі наданими відповідачем доказами.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволені позову відмовити повністю.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що постановою серія ЕАМ № 3336567 від 25.10.2020 старшого інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Аккордової М.С. притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що 25.10.2020 о 11:56 год, він керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 94 км/год., при цьому перевищив допустиме обмеження швидкості в населеному пункті в с.Пташня. Швидкість вимірювалась приладом TruСАМ № ТС000308, чим порушив вимогу п.12.4. ПДР України.

Не погоджуючись з прийнятою постановою серії ЕАМ № 3336567 від 25.10.2020, позивач звернувся з позовом до суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП відсутні, оскільки належних доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення відповідачами не надано.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами в адміністративному судочинстві, згідно ст. 72 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як встановлено зі змісту оскаржуваної постанови, позивач керуючи транспортним засобом в населеному пункті перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше як на 20 км, чим порушив п. 12.4 ПДР.

На підтвердження правомірності свого рішення відповідач надавалися до суду компакт-диск із відеозаписом та фотознімок з лазерного вимірювача швидкості, фотознімки, розміщені на диску в електронному вигляді.

Однак, колегія суддів переглянувши долученні відповідачем до матеріалів справи докази встановила, що з таких вбачається визначення швидкості транспортного засобу 94 км/год.

Разом з тим, з фотознімків неможливо встановити на якому відрізку дороги, в якому напрямку вони здійснені. При цьому, вказаними фотознімками не підтверджується, що саме в зоні дії знаків населений пункт с. Поташня вчинено адміністративне правопорушення зазначене у постанові від 25.10.2020, оскільки з них вбачають різні погодні умови без зазначення дати, що свідчить про фіксацію обставин в різному часовому проміжку.

При цьому, до матеріалів справи не долучено відео з нагрудної камери поліцейського, яким було б зафіксовано процедуру розгляду матеріалів справи, що унеможливлює встановлення послідовності дій поліцейських по даному факту порушення ПДР.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений статтями 278 та 279 КпАП України, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме відповідач не роз`яснив права та обов`язки при винесенні постанови, не надав можливості та часу скористатися правовою допомогою.

Частиною 2 ст. 77 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідачем не надано суду доказів вчинення адміністративного правопорушення саме позивачем та правомірності розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того, що позивачем були порушені Правила дорожнього руху, тому відповідач не довів правомірності свого рішення, а відтак в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, а винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАМ № 3336567 від 25.10.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Відтак, аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Апеляційний суд окремо обумовлює, що зазначення судом першої інстанції у вступній частині «Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області сержанта поліції Байдали Назара Миколайовича» є опискою, при комп`ютерному наборі, що не вплинуло на результат розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст.243, 272, 286, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року у справі № 465/6997/20, - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула