Справа № 240/15284/20
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/15284/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції -Чернова Г.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

04 жовтня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у відмові у виплаті йому при призначенні пенсії за віком грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з не зарахуванням до його страхового спеціального стажу періоду з 02.09.1988 року по 26.08.1990 року;

- зобов`язати Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового спеціального стажу ОСОБА_1 період з 02.09.1988 року до 26.08.1990 року та виплатити йому грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV« Прикінцев і положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,і.н. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, Житомир, 10003, ) про зобов`язання вчинити дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з не зарахуванням до його страхового спеціального стажу періоду проходження клінічної ординатури з 01 вересня 1988 року до 01 вересня 1990 року.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового спеціального стажу ОСОБА_1 період з 01 вересня 1988 року до 01 вересня 1990 року та виплатити йому грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV« Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840.80 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що клінічна ординатура є однією з форм підвищення кваліфікації у вищому навчальному закладі, тому відповідачем правомірно не зараховано до пільгового стажу позивача період його навчання в клінічній ординатурі з 01.09.1988 по 01.09.1990.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що з 25.01.2020 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Житомирській області та отримує пенсію за віком.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ у Житомирській області із заявою для обчислення його спеціального стажу.

Проте, листом ГУ ПФУ у Житомирській області від 15.05.2020 за №5878-6278/Б-02/8-0600/20 повідомило, що, відповідно до записів трудової книжки у період, зокрема з 02.09.1988 до 26.08.1990 позивача було прийнято до Київського науково-дослідного інституту для проходження клінічної ординатури по спеціальності "Хірургія".

Відповідно до Постанови № 909 право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, лікарі та середній медичний персонал, незалежно від найменування посад, які працюють, зокрема, в лікарняних закладах. Оскільки Переліком №909 не передбачено зарахування до спеціального стажу періоду проходження клінічної ординатури, тому до розрахунку ОСОБА_1 стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, даний період не враховано.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо не зарахування до його страхового спеціального стажу роботи періоду з 02.09.1988 до 26.08.1990, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, відповідно до підпункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, та механізм її виплати, визначені Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі - Порядок).

Абзацом другим пункту 2 Порядку передбачено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Перелік № 909).

Пунктом 5 цього Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи із 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Згідно з розділом 2 «Охорона здоров`я» Переліку № 909 право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працювали у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої і невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.

Згідно із пунктом «д» статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Виходячи з наведених норм, можна дійти висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного страхового стажу, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV будь-якого іншого виду пенсії.

Так, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV, а також п.5 Порядку грошова допомога виплачується за сукупністю таких умов:

- робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону № 1788-XII;

- наявність страхового стажу на таких посадах (для жінок 30 років).

Тобто, особа повинна мати необхідний страховий стаж саме на посадах в закладах та установах державної або комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону № 1788-XII.

У Положенні про клінічну ординатуру, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я від 29 січня 1998 року №12, визначено, що клінічна ординатура є вищою формою підвищення кваліфікації лікарів - спеціалістів з певного фаху у вищих медичних закладах освіти ІІІ-ІУ рівнів акредитації, закладах післядипломної освіти, клінічних науково-дослідних інститутах, центрах та набутого досвіду практичної роботи лікарем-спеціалістом з певного фаху.

Пунктом 4.12 цього Положення передбачено, що термін навчання в клінічній ординатурі зараховується лікарю до його загального трудового стажу та стажу роботи за фахом.

Пунктом 5 ч.3 ст.61 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII (в редакції, яка діяла до 28.09.2017) передбачено, що клінічний ординатор - це особа, яка має ступінь магістра медичного спрямування та кваліфікацію лікаря певної спеціальності відповідно до переліку лікарських спеціальностей і навчається з метою поглиблення професійних знань, підвищення рівня компетентності лікаря - спеціаліста.

Основним завданням клінічної ординатури є поглиблення професійних знань, підвищення рівнів умінь та навичок лікаря-спеціаліста за його лікарським фахом з метою підготовки висококваліфікованого лікаря для самостійної роботи в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, період навчання особи в клінічній ординатурі входить до спеціального трудового стажу, що визначає право на пенсію за вислугу років та на виплату грошової допомоги.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року в справі № 442/4963/17, на яку слушно послався і суд першої інстанції.

Згідно записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 , він з 01.09.1988 по 01.03.1990 навчався в клінічній ординатурі по спеціальності "Хірургія"

Період проходження позивачем навчання в клінічній ординатурі за вказаний вище період підтверджується посвідченням виданого Київським науково-дослідним інститутом від 31.08.1990 № 76.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.