Справа № 724/1794/21
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/1794/21
Провадження № 2-а/724/48/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Татарчук Л.А.

за участю сторін: позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 05.09.2021 серії БАБ № 865998, -

В С Т А Н О В И В:

13.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 05.09.2021 серії БАБ № 865998. В обґрунтування позову посилається на те, що Інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Боднарюком Артуром Сергійовичем винесено відносно нього постанову про адміністративне правопорушення від 05.09.2021 серії БАБ №865998 за ч.10 ст.121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., в якій зазначено, що він нібито «керуючи автомобілем порушив правила перевезення пасажирів, а саме перевозив дитину, яка не досягла 14-річного віку та 145 см росту, чим порушив п.п .21.11 ПДР». Який конкретно підпункт із даного пункту ним порушено інспектором не вказано. При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями він нібито скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.10 ст.121 КУпАП - «Порушення правил перевезення дітей», яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі 510 грн. Вважає, що оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки зупинка автомобіля і вимога пред`явлення документів здійснена без наявності законних підстав, а отже всі подальші дії та рішення інспектора також протиправні; в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а також відсутні та не зазначені у постанові жодні докази правопорушення.

Вказує, що він є батьком багатодітної сім`ї, у якій є дев`ятеро дітей. У їх власності є автомобіль ВАЗ 21099. В той день вони їхали на цьому автомобілі з дружиною та п`ятьма дітьми на задньому сидінні. Жодних порушень ПДР, які могли б стати підставою зупинки він не допускав. Працівники поліції підійшли до нього та попросили пред`явити документи на право керування. На це він попросив інспектора проінформувати його про конкретну причину зупинки. Інспектор побачив дітей у автомобілі і сказав: «Причина зупинки - перевозите дітей без автокрісел». Далі інспектор почав говорити, що всі діти віком до 14 років і перевозити їх дозволено лише при наявності автокрісел. У відповідь він повідомив, що у даному автомобілі з заводу не передбачено ременів безпеки. Через декілька хвилин інспектор повернувся і вручив йому складену за невідомих обставин постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Про розгляд адміністративної справи його не повідомляв, не сповіщав про дату, час, розгляду, про особу, яка буде розглядати, не повідомляв про його права тощо. Замість процедурного розгляду справи відбулося формальне вручення йому складеної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що п.21.11.Б ПДР не передбачає заборони перевезення дітей у залежності від віку. Інспектор помилково використав стару норму ПДР, у редакції, яка діяла до 24.02.2021. При цьому, всі 5 дітей, які він перевозив мали ріст більше 145 сантиметрів. З постанови не зрозуміло яка конкретно дитина із п`яти дітей мала ріст менше 145 см. Не зрозуміло який конкретно ріст був у цієї дитини, оскільки не вказано жодних числових показників. А також не зрозуміло яким чином інспектор встановив ріст дитини, оскільки інспектор не проводив жодних вимірювальних дій та навіть не просив щоб діти вийшли для проведення таких замірів. Всі вимірювання інспектор провів «на око», оглядаючи дітей у салоні автомобіля.

На підставі вищевикладеного просить, визнати протиправною та скасувати постанову від 05.09.2021 серії БАБ №865998 про накладення адміністративного стягнення, винесену Інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №2 (Хотин) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Боднарюком Артуром Сергійовичем, відносно нього за ч.10 ст.121 КУпАП і накладене на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

27.09.2021 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від відповідача ГУНП в Чернівецької області надійшов відзив на позовну заяву, в якій посилаються на те, що позовна заява складається виключно з набору правових норм і не містить доказів, які б спростовували факт вчиненого позивачем адміністративного правопорушення.

Вказують, що 05.09.2021 приблизно о 09:50 год. інспектор СРПП відділення поліції № 2 (м. Хотин) Дністровського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області Боднарюком А.С. під час патрулювання було виявлено, що водій автомобіля марки ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_1 , керуючи вказаним транспортним засобом, перевозив малолітню дитину без авто крісла, чим порушив п. 21.11 ПДР. Після зупинки транспортного засобу позивача, інспектор та його напарник Грубляк М.І. підійшли до автомобіля порушника та пересвідчились, що в салоні перебувають декілька дітей малолітнього віку, а автомобіль навіть не обладнаний відповідними дитячими кріслами. Інспектор дослідивши всі наявні докази по справі та взявши до уваги доводи позивача, виніс постанову серії БАБ № 865998 від 05.09.2021.

Зазначають, що доказом, який підтверджує вчинення позивачем правопорушення є відеозапис DSI 0000000_000000, з якого вбачається, що поліцейський повідомив позивачеві про причини зупинки, про початок розгляду справи, орган, що буде розглядати справу, його права під час розгляду справи. Позивач під час винесення постанови скористався послугами правової допомоги по мобільному телефону.

Таким чином не відповідає дійсності твердження позивача, що поліцейський не повідомив йому про причини зупинки транспортного засобу, не повідомив про початок розгляду справи, не сповістив про дату, час місце розгляду справи, не ознайомив з правами.

На підставі вищевикладеного, просять в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні посилаючись на доводи вказані в позовній заяві просив позов задовольнити та скасувати оскаржувану постанову. Вказав, що з ним їхало п`ять дітей, ріст який вище 145 см.

Представник відповідача ГУНП в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ст. лейтенанта поліції Боднарюка А.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 865998 від 05.09.2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., де зазначено, що він 05.09.2021 року о 09:50 год. на автодорозі Н-03, сполученням Житомир-Чернівці керуючи автомобілем порушив правила перевезення пасажирів, а саме перевозив дитину, яка не досягла 14 річного віку та 145 см росту, чим порушив п. 21.11 ПДР України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 19 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

В силу ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено ст. 283КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 21.11.б Правил дорожнього руху України, забороняється перевозити дітей, зріст яких менше 145 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда.

Як вбачається із позовної заяви, 5 дітей, які перевозив позивач мали ріст більше 145 сантиметрів. З постанови не зрозуміло, яка конкретно дитина із п`яти дітей мала ріст менше 145 см. Не зрозуміло який конкретно ріст був у цієї дитини, а також не зрозуміло яким чином інспектор встановив ріст дитини, оскільки не проводив жодних вимірювальних дій та навіть не просив щоб діти вийшли для проведення таких замірів.

Жодних доказів на спростування цього відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Згідно ч. 9 ст. 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Таким чином, суд не бере до уваги диск із відеозаписом наданий начальником ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, оскільки відсутнє підтвердження надсилання його копій позивачу, та не має підтвердження, що начальник ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області є представником ГУНП в Чернівецькій області

Крім цього, відповідачем не надано суду у порядку передбаченому КАС докази, які були досліджені працівником поліції при складанні оскаржуваної постанови.

Таким чином, відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Як встановлено судом, об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем п. 21.11.б ПДР України відповідачем зібрано не було.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фотознімки, відеозапис події, тощо.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що постанову серії БАБ № 865998 від 05.09.2021 року слід скасувати.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 10 ст. 121 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не добуто, вини в судовому засіданні не встановлено, крім того суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП - тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286, п.п.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 865998 від 05.09.2021 року, винесену інспектором СРПП ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ст. лейтенантом поліції Боднарюком А.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 121 ч. 10 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (, Україна, 58000, Чернівецька обл., місто Чернівці, вул. Головна, будинок 24) за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави, судовий збір в сумі 454,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв