Справа № 420/13232/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 жовтня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін клопотання представника Адміністрації Державної прикордонної служби України про залишення без розгляду справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирівська, 26, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якій позивач просить:

визнати протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України оформлену листом вiд 06.07.2021 року щодо підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання та документів про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;

зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України зарахувати ОСОБА_1 до календарноп вислуги років 19 років 09 місяців 23 днi - пiльгову вислугу років - 07 років 08 місяців 02 дні;

зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого Правлінням Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 та пункту «а» статті 12 Закону України «про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Ухвалою суду від 02.08.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

До суду від представника Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшло клопотання про застосування строків звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що датою закінчення проходження військової служби Позивача є 19.05.2015 року. Отже, днем, коли позивач дізнався про те, що його право на призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХП порушене є 20.05.2015 року - тобто наступний день після його звільнення з військової служби та виключення зі списків частини. Лише 17.06.2021 року позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України з заявою для вирішення питання про призначення йому пенсії та направлення документів до органу Пенсійного фонду (копія заяви позивача додана ним до позовної заяви), тобто через 6 років з дня виключення зі списків військової частини, що свідчить про тривалу пасивну поведінку позивача у захисті своїх прав. Водночас, відповідь Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.07.2021 року не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

З приводу зазначеного клопотання у відповіді на відзив позивач зазначив, що право особи на отримання пенсiп як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, що гарантується, в тому числі міжнародними зобов`язаннями України. Протиправна невиплата пенсії або протиправне невідновлення виплати пенсії, що сталися з вини держави в особі її компетентних органів можуть бути віднесенi до триваючих правопорушень, оскільки суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється вiд виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) стосовно пенсіонера, чим порушує його/ії права на соціальний захист - пенсійне забезпечення. Враховуючи те, що пенсія за своєю правовою природою є основним джерелом iснування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним ст.1 Першого протоколу Конвенції) видається, що до правовідносин, які виникають у спорах, пов`язаних із стягненням неотриманої з вини органів, які призначають та виплачують пенсію, сум пенсії, можна розглядати питання стосовно застосування строків, визначених в інших законах, зокрема, ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому позивач зазначає, що саме з моменту отримання відмови на його заяву від 17.06.2021 року у нього розпочався шестимісячний термін на звернення до суду

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 р. у справі № 240/12017/19 відступив від висновків викладених у постановах: від 29.10.2020 р. по справі №816/197/18, від 20.10.2020 р. по справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 р. по справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, у першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період.

Водночас, у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 р. у справі №646/6250/17, від 19.06.2018 р. у справі №646/6250/17 та від 15.09.2020 р. у справі № 635/7878/16 сформульовано правову позицію, згідно якої пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції), відтак до спірних правовідносин необхідно застосовувати частину першу статті 122 КАС України та при визначенні права позивача на звернення до адміністративного суду керуватися строками, визначеними в інших законах, зокрема, законах України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою, і за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Відповідно до ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави. Відтак, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення слід застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016р. у справі № 164/1904/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019р. у справі № 522/2738/17, від 09.07.2019р. у справі 676/1557/16-ц, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15.09.2020р. у справі № 635/7878/16, від 30.10.2018 р. у справі № 493/1867/17, від 22.01.2019р. у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017) та від 22.11.2019р. у справі №1140/3136/18.

Таким чином, задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася 31.03.2021 року в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, не повинна свідчити про беззаперечний пропуск строку звернення до суду особам, які до цієї дати не звертались до суду з відповідними позовами, з огляду наявність до цього моменту іншої судової практики щодо тлумачення норм права при застосування строків звернення до суду у справах щодо права на соціальний захист. Зміна судової практики, розглядається судом як момент, з якого розпочався відлік шестимісячного строку на звернення до суду.

При цьому, оскільки позивач звернувся з відповідною заявою до відповідача 17.06.2021 року і оскаржує його відмову від 06.07.2021 року суд дійшов висновку, що позивачем строк звернення до суду не пропущено, у зв`язку з чим у задоволенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 169, 240, 256, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника Адміністрації Державної прикордонної служби України про залишення без розгляду справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирівська, 26, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Радчук