Справа № 360/4061/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

05 жовтня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4061/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 донарахованої грошової компенсації невикористаної за 2017 рік (15 діб) та 2019 рік (15 діб) основної відпустки в загальній сумі 10938,22 грн;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 донараховану грошову компенсацію невикористаної за 2017 рік (15 діб) та 2019 рік (15 діб) основної відпустки в загальній сумі 10938,22 грн (а.с.1-3).

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно посвідчення серії НОМЕР_2 є учасником бойових дій. Відповідно військового квитка НОМЕР_3 проходив військову службу за контрактом з 30.01.2017 по 18.07.2019. На підставі вказаного контракту та згідно довідок № 04/5306 від 06.11.2018; № 2/1940; № 2/1943 від 22.06.2018 приймав безпосередню участь в АТО. Згідно витягу з наказу від 18.07.2019 №211 звільнений у відставку наказом командира військової частини НОМЕР_1 . З 18.07.2019 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Станом на день звільнення позивачу не були виплачені всі належні допомоги та компенсації. З цього приводу позивач неодноразово звертався з заявами до військової частини, але жодного разу відповіді не отримував. Позивач звернувся до Міністерства оборони України. Листом від 31.07.2020 № 116/14/4/1079/л йому було повідомлено про зарахування на особистий картковий рахунок сум грошового забезпечення та зазначено, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2020 № 221 донараховано компенсацію за невикористану відпустку за 2017 рік (15 діб) та компенсацію за невикористану відпустку за 2019 рік (15 діб) у загальній сумі 10938,22 грн, яку сплановано до виплати разом з виплатою грошового забезпечення у серпні 2020 року. Станом на теперішній час зазначена сума компенсації виплачена не була. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідач до канцелярії суду через відділ діловодства та обліку звернення громадян 15.09.2021 за вхідним реєстраційним номером 30889/2021 надав відзив на позовну заяву від 06.09.2021 №488-0509/юр (а.с.28-30), в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 211 від 18.07.2019 сержанта ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за п.п. «б» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я, справи та посаду здав та направлений на зарахування на військовий облік до Павлоградського МВК Дніпропетровської області. З 18.07.2021 ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Відповідач зазначив, що рішення щодо донарахування компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2017 та 2019 рік не приймалося, та відповідний наказ не видавався. Відповідно до вимог наказу Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 позивачу підлягає виплаті грошова компенсація за 15 діб невикористаної відпустки за 2019 рік. Відповідно до довідки №852 від 03.09.2021, позивач при звільненні з військової служби отримав всі належні до виплати суми, зокрема грошову компенсацію за 15 діб невикористаної щорічної відпустки за 2019 рік у розмірі 5552,40 грн. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.22-23).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 (а.с.6,7).

Позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення від 21.05.2018 серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Відповідно до витягу із наказу від 18.07.2019 №211 сержант ОСОБА_1 , начальник польової лазні взводу, матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону, звільнений у відставку наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №173-РС від 18.07.2019, з військової служби відповідно до підпункту б пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу(за станом здоров`я), вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на. військовий облік до Павлоградського МВК Дніпропетровської області. З 18 липня 2019 року виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. У Збройних Силах з 15.11.1983 по 21.12.1985, з 30.01.2017 по 18.07.2019. Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 4 роки 6 місяців. Відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 виплатити, рішення Міністра оборони України від 28.12.2018 №248/9240, зокрема, виплачено грошову компенсацію за 15 діб невикористаної відпустки за 2019 рік (а.с.12).

З листа Міністерства оборони України від 31.07.2020 №116/14/4/1079/л вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 23.02.2018 №69 ОСОБА_1 звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу частини. При звільненні з військової служби належне грошове забезпечення за лютий 2018 року (по день виключення зі списків особового складу частини) у сумі 6283,14 грн, з розрахунку: посадовий оклад - 435,36 грн, оклад за військовим званням - 36,96 грн, надбавка за вислугу років - 47,23 грн; премія (723%) - 3147,63 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) - 259,79 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода (60%) -2356,18 грн виплачено в повному розмірі. Щорічна відпустка за 2018 рік використана в повному обсязі. Грошова допомога для оздоровлення за 2018 рік не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки, наказ командира про виплату цієї допомоги не видавався. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.07.2019 № 211 ОСОБА_1 звільнено з військової служби за станом здоров`я та виключено зі списків особового складу частини. При звільненні з військової служби належне грошове забезпечення в загальній сумі 22756,48 грн, у тому числі, грошове забезпечення за липень 2019 року (по день виключення зі списків особового складу частини) у сумі 6349,15 грн, грошову компенсацію за 15 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2019 рік в сумі 5469,11 грн, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в сумі 10938,22 грн, виплачено (з урахуванням утримання військового збору (1,5%) шляхом зарахування на особистий картковий рахунок 09.08.2019. Також, ОСОБА_1 нараховано грошову допомогу для оздоровлення за 2019 рік у сумі 11104,80 грн, та (з урахуванням утримання військового збору (1,5%) у сумі 166,67 грн) кошти в сумі 10938,23 грн виплачено 17.02.2020. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2020 № 221 донараховано компенсацію за невикористану відпустку за 2017 рік (15 діб) та компенсацію за невикористану відпустку за 2019 рік (15 діб) у загальній сумі 10938,22 грн, яку сплановано до виплати разом з виплатою грошового забезпечення у серпні 2020 року. Рішення щодо виплати матеріальної допомоги (за наявності відповідних підстав), а також черговості виплати приймає виключно командир військової частини. Командиром військової частини НОМЕР_1 не було прийнято рішення щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2019 роки, відповідні накази не видавалися, підстави для виплати відсутні (а.с.13-14).

З довідки військової частини НОМЕР_1 вбачається, що грошову компенсацію за 15 діб невикористаної основної відпустки за 2019 рік в сумі 5552,40 виплачено на картковий рахунок ОСОБА_1 (а.с.31).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 донарахованої грошової компенсації невикористаної за 2017 рік (15 діб) та 2019 рік (15 діб) основної відпустки в загальній сумі 10938,22 грн, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовані вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно зі статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII). В статті 9 цього Закону закріплено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Порядок надання військовослужбовцям відпусток та відкликання з них врегульовано в статті 10-1 Закону №2011-XII.

Відповідно до частини першої статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.

Пунктами 14-16 статті 10-1 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

У разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.

У разі смерті військовослужбовця відрахування з його грошового забезпечення за використані дні відпустки не провадяться.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, накази про звільнення яких підписано в минулому році, але не виключеним із списків військової частини, відпустки за період служби в поточному році не надаються.

У разі звільнення військовослужбовців зі служби (крім звільнення через службову невідповідність, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади, у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, а також у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та невикористання ними щорічної основної відпустки за їх бажанням надається невикористана відпустка з наступним звільненням їх зі служби. Датою звільнення військовослужбовця зі служби у такому разі є останній день відпустки.

У разі звільнення військовослужбовця зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту невикористана ним щорічна основна відпустка за його бажанням може надаватися й тоді, коли час цієї відпустки повністю або частково перевищує строк контракту. У цьому випадку дія такого контракту продовжується до закінчення відпустки.

Відкликання військовослужбовців із щорічних основних відпусток дозволяється лише у разі оголошення мобілізації, введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, а в інших випадках - за рішенням Міністра оборони України, керівників центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, керівників правоохоронних органів та керівників розвідувальних органів України, їх заступників та начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, а також командувачів відповідних військових формувань, які за посадою не є керівниками центральних органів виконавчої влади.

У разі відкликання військовослужбовця із щорічної основної відпустки невикористана її частина надається йому, як правило, в поточному році. Якщо невикористана частина відпустки становить 10 календарних днів і більше, військовослужбовцю оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад в межах України, але не далі пункту перебування, з якого його було відкликано.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок №260).

Відповідно до пп. 3, 6 розділу ХХХІ Порядку №260 у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

При цьому грошове забезпечення за період наданої відпустки або розмір грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки у рік звільнення обчислюється з такого розрахунку:

тим, які мають вислугу до 10 календарних років, - 2,5 календарних дня;

тим, які мають вислугу від 10 до 15 календарних років, - 2,9 календарних дня;

тим, які мають вислугу від 15 до 20 календарних років, - 3,3 календарних дня;

тим, які мають вислугу 20 і більше календарних років, - 3,8 календарних дня.

Одержана в результаті обчислення тривалість відпустки округлюється в бік збільшення до повного дня.

Грошове забезпечення за період відпустки виплачується до дня закінчення відпустки включно на підставі наказу командира військової частини.

Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в лавах Збройних Сил України з 15.11.1983 по 21.12.1985, з 30.01.2017 по 18.07.2019 (а.с.9-11).

Відповідно до витягу із наказу від 18.07.2019 №211 сержант ОСОБА_1 , начальник польової лазні взводу, матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону, звільнений у відставку наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №173-РС від 18.07.2019, з військової служби відповідно до підпункту б пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу(за станом здоров`я) (а.с.12).

Із вказаного вище наказу вбачається, що наказано виплатити позивачу грошову компенсацію за 15 діб невикористаної відпустки за 2019 рік (а.с.12).

З довідки військової частини НОМЕР_1 вбачається, що грошову компенсацію за 15 діб невикористаної відпустки за 2019 рік в сумі 5552,40 виплачено на картковий рахунок ОСОБА_1 (а.с.31).

Таким чином в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію невикористаної за 2019 рік (15 діб) основної відпустки слід відмовити.

При цьому, доказів виплати позивачу грошової компенсації за невикористану у 2017 році (15 діб) основної відпустки матеріали справи не містять.

Право на отримання позивачем такої грошової компенсації не заперечується Міністерством оборони України та підтверджується його відповіддю від 31.07.2020 №116/14/4/1079/л (а.с.13-14).

Аргументи відповідача щодо того, що рішення про донарахування компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2017 та 2019 рік не приймалося, та відповідний наказ не видавався не спростовують висновків суду щодо необхідності виплати військовослужбовцю при звільненні з військової служби компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за останнім місцем служби та встановлені пп. 3 розділу ХХХІ Порядку №260.

На підставі викладеного та виходячи з меж заявлених позовних вимог, відповідачем допущено порушення права позивача на отримання грошової компенсації за невикористані 15 діб щорічної основної відпустки за 2017 рік, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з обранням належного способу захисту.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Оскільки позивач від сплати судового збору в силу пунктів 1, 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений, враховуючи приписи статті 139 КАС України, судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 296, пунктом 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 станом на день звільнення з військової служби грошової компенсації за 15 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2017 рік.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 , фактична адреса: АДРЕСА_2 , юридична адреса: АДРЕСА_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) грошову компенсацію за 15 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 18.07.2019.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова