Справа № 500/3558/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/3558/21

28 вересня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі

головуючого Мандзія О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника позивача Гукалюк Н.П.

представника відповідача Гураль Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву про залишення позову без розгляду у адміністративні справі за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області (далі - позивач) звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій просить стягнути податковий борг в сумі 1166292,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на 25.05.2021 року за відповідачем рахується податковий борг в сумі 1166292,85 грн., з яких 208262,42 грн. по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, 8864,20 грн. по платежу військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, 100336,28 грн. по платежу податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та 848829,95 грн. по платежу єдиний податок з фізичних осіб. Податковий борг виник по узгоджених грошових зобов`язаннях, нарахованих податковим органом податковими повідомленнями-рішеннями, за наслідками перевірки. Контролюючим органом вживались заходи для стягнення заборгованості, однак податковий борг відповідачем не погашено, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 25.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Представником відповідача ОСОБА_1 подано заяву про залишення позову без розгляду, з підстав пропущення позивачем встановленого законом строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що позивач, звертаючись з цим позовом, посилається на строк звернення до суду, визначений ст.102 Податкового кодексу України (далі - ПК України), яку вважає спеціальною по відношенню до ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Однак на помилковість такої позиції 26.11.2020 вказав Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду (справа №500/2486/19).

Верховний Суд вважає, що зазначений у п.102.1 ст.102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні. У разі несплати узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством короткі строки контролюючий орган наділяється правом вживати заходи задля забезпечення їх сплати (заходи примусу). Першим етапом вжиття таких заходів є направлення платникові податків податкової вимоги (ст.59 ПК України), а вже через 60 днів з дня її надіслання (вручення) контролюючий орган набуває право на стягнення коштів платника податків.

Верховний Суд вказує, що численні юридичні наслідки, які з огляду на положення ПК України виникають або можуть виникнути внаслідок реалізації контролюючим органом своїх повноважень та обов`язків, після того, як визначене контролюючим органом грошове зобов`язання набуло статусу узгодженого, настають у значно менший строк, ніж 1095 днів.

В судовому засіданні представник позивача проти заяви про залишення позовної заяви без розгляду заперечив, оскільки норми ч.1 ст.122 КАС України, відповідно до якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Приписи п.102.4 ст.102 ПК України надають контролюючому органу право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Спеціальним строком звернення до суду з позовом у спорах цієї категорії справ (про стягнення податкового боргу) є строк, визначений ст.102 ПК України. Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 25.02.2020 при розгляді справи №1340/5767/18.

Спірним ж у справі №500/2486/19 було питання додержання строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, а також рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску та за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності. Судом досліджувались положення п.102.1 ст.102 та п.56.18, 56.19 ст.56 ПК України.

Натомість, звернув увагу суду на сталу судову практику, щодо застосування положень п.102.4 ст.102 ПК України, яка свідчить про право контролюючого органу на стягнення податкового боргу, протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення такого.

Представник відповідача в судовому засіданні просив залишити позов без розгляду, з підстав викладених у заяві, оскільки зміст позовної заяви та додані до неї докази, на його думку, свідчать про те, що позивач пропустив строк звернення до суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, ознайомившись із викладеними відповідачем доводами щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду, надавши оцінку заперечення позивача, дослідивши матеріали справи, суд, при вирішенні питання про залишення позову без розгляду, враховує наступне.

Так, ч.3 ст.3 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу (п.8 ч.1 ст.240 КАС України).

Частинами 3 та 4 ст.123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У відповідності до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Із наведеної законодавчої норми слідує, що КАС України встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах та передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Водночас, спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є ПК України.

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 102.4 ст.102 ПК України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, приписи п.102.4 ст.102 ПК України надають контролюючому органу право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Суд вважає, відповідно до п.102.4 ст.102 ПК України, контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом.

Так предметом позову уданій справі є стягнення податкового боргу у розмірі сумі 1166292,85 грн. на користь Державного бюджету України.

Відповідно п.95.1 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 ПК України в редакції станом на час подання позову).

З матеріалів справи видно, що у зв`язку з виникненням податкового боргу у відповідача, податковим органом у відповідності до ст.59 ПК України надсилалась податкова вимога №10142-54 від 11.12.2018, з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.

Разом з цим, відповідачем податкові повідомлення-рішення від 13.07.2018 №6, №6, №6, №6, №6, №6, винесені на підставі акта перевірки від 21.06.2018 №1736/19-00-13-06/, якими ОСОБА_1 нараховано податкові зобов`язання, що разом з нарахованою пенею є предметом даного позову, було оскаржено в судовому порядку.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2020, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021, позов залишено без розгляду.

Отже, нараховані грошові зобов`язання є узгодженими.

Суд зазначає, що у Головного управління ДПС у Тернопільській області виникло право на стягнення заявленого податкового боргу з моменту узгодження податкового зобов`язання, щодо стягнення якого позивач звернувся з даним позовом 23.06.2021, в межах 1095 календарних днів.

Посилання ж представника відповідача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 є необґрунтованими, оскільки у такій спірним було питання додержання строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, а також рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску та за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, натомість в справі, що розглядається, предметом розгляду є стягнення податкового боргу, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк звернення до адміністративного суду, що було встановлено і під час відкриття провадження у справі та відображено в ухвалі суду від 25.06.2021, у зв`язку з чим підстави для задоволення заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності та залишення позову без розгляду - відсутні.

Керуючись ст.240, 241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду у справі 500/3558/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 04 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.