Справа № 340/2488/20
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/2488/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (надалі - ГУ ДПС у Кіровоградській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №8-1128 від 08.06.2020 року.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що спірним податковим повідомленням-рішенням їй визначено податкове зобов`язання з земельного податку за 2020 рік у розмірі 5086, 66 грн. за земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_2 . Позивачка стверджує, що за цією адресою вона володіє вбудованим приміщенням площею 75, 19 кв. м. у житловому багатоповерховому будинку. Право власності на земельну ділянку за цією адресою за нею не зареєстровано. Договір оренди цієї земельної ділянки, який був чинним до 2018 року, не поновлювався та не переукладався. Позивачка стверджує про незаконність спірного рішення, посилаючись на те, що вона, як фізична особа за даними Державного земельного кадастру не має зареєстрованих земельних ділянок ні в оренді, ні у власності за вказаною адресою. З цих підстав просить суд визнати протиправним та скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою судді від 10.07.2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що відповідно до п.287.6 ст.287 ПК України, статті 120 Земельного кодексу України позивачка, як власник нежитлового приміщення, розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером :33:305:0111 площею 0,0157 га у АДРЕСА_2 , повинна сплачувати земельний податок за цю земельну ділянку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Доводячи правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 з 29.04.2004 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, основним видом її економічної діяльності є роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах. (а.с. 24 - 27) З 01.01.2017 року позивачка здійснює свою господарську діяльність як платник єдиного податку другої групи.

За договором купівлі-продажу від 30.04.2002 року ОСОБА_1 придбала у приватну власність 3/100 частини жилого будинку з вбудованими приміщеннями (аптеку) площею 75,19 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 64 - 67) Крім того, ОСОБА_1 є власницею нежитлового приміщення площею 128,4 кв. м., розташованого за цією ж адресою, яке вона придбала за договором купівлі - продажу від 25.08.2010 року. (а.с. 13 - 16)

Вказані приміщення вбудовані у 5-поверховий багатоквартирний житловий будинок, розміщений по АДРЕСА_3 .

Рішенням Кіровоградської міської ради №1529 від 30.03.2012 року "Про передачу ФОП ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_3 " затверджено ФОП ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0157 га по АДРЕСА_3 в оренду строком на 5 років для розміщення аптеки та адміністративно-торговельного комплексу та акт визначення розміру збитків для відшкодування власникам землі та землекористувачам, пов`язаних із вилученням земельної ділянки. Передано ФОП ОСОБА_1 в оренду строком на 5 років земельну ділянку по АДРЕСА_3 площею 0,0157 га - землі, які використовуються в комерційних цілях, для розміщення аптеки та адміністративно-торговельного комплексу за рахунок земель житлової та громадської забудови. Встановлено розмір орендної плати на рівні 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. (а.с. 59)

За проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробленим за замовленням ФОП ОСОБА_1 на підставі рішення Кіровоградської міської ради №3807 від 07.09.2010 року, земельній ділянці 16.05.2012 року присвоєно кадастровий номер :33:305:0111. (а.с. 11зв.)

На підставі рішення №1529 від 30.03.2012 року між Кіровоградською міською радою (орендодавцем) та ФОП ОСОБА_1 (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки №488 від 10.08.2012 року про передачу у строкове платне користування земельної ділянки загальною площею 0,0157 га для розміщення аптеки та адміністративно-торгівельного комплексу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 5 років. (а.с. 7 - 12)

Вказаний договір оренди землі зареєстровано в Управлінні Держкомзему у м. Кіровограді Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель 29.08.2012 року вчинено запис за №01124. (а.с. 9)

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградської міської ради із заявою про продовження договору оренди земельної ділянки строком на 10 років. (а.с. 62 - 67)

Рішенням міської ради міста Кропивницького №1663 від 26.04.2018 року "Про поновлення ФОП ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_3 " вирішено поновити ФОП ОСОБА_1 строком на 10 років договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_3 (кадастровий номер :33:305:0111) загальною площею 0,0157 га - землі, які використовуються в комерційних цілях, для розміщення аптеки та адміністративно-торговельного комплексу за рахунок земель житлової та громадської забудови, укладений на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 30.03.2012 № 1529. Встановити розмір орендної плати на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Управлінню земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища забезпечити виготовлення та видачу додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 зареєструвати право оренди земельної ділянки згідно з чинним законодавством України. (а.с. 60 - 61)

Між тим, додаткова угода до договору оренди землі №488 від 10.08.2012 року про його поновлення укладена не була, а речові права на цю земельну ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровані не були. (а.с. 34)

У червні 2020 року ГУ ДПС у Кіровоградській області направило ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №8-1128 від 08.06.2020 року, яким на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України їй визначено суму податкового зобов`язання зі сплати земельного податку за 2020 рік у розмірі 5086,66 грн. (а.с. 6)

Не погодившись з цим податковим повідомленням-рішенням, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що за визначеннями, наведеними у пункті 14.1 статті 14 Податкового кодексу України:

14.1.147. плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності;

14.1.72. земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу);

14.1.136. орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата);

14.1.73. землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з пунктом 269.1 статті 269 ПК України платниками податку (плати за землю) є: 269.1.1. власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); 269.1.2. землекористувачі.

Відповідно до пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є: 270.1.1. земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; 270.1.2. земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Пунктом 271.1 статті 271 ПК України передбачено, що базою оподаткування є: 271.1.1. нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; 271.1.2. площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно з пунктами 274.1, 274.2 статті 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Відповідно до статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно з пунктом 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі подання платником податку до контролюючого органу правовстановлюючих документів на земельну ділянку, відомості про яку відсутні у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними та юридичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом інформації про перехід права власності на об`єкт оподаткування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 року №1386 затверджено Порядок подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів.

Пунктами 4, 9, 10 цього Порядку передбачено, що Держгеокадастр та Мін`юст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі:

- Держгеокадастр - про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача;

- Мін`юст - про землевласників або землекористувачів, зокрема про найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), назву, номер та дату правовстановлюючого документа, кадастровий номер земельної ділянки, площу відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дату державної реєстрації речового права, цільове призначення, місцезнаходження земельної ділянки (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), розмір частки у праві спільної власності на земельну ділянку (у разі коли майно належить на праві спільної часткової власності), а також про об`єкти незавершеного будівництва.

Подання інформації ДФС та/або її територіальним органам здійснюється на безоплатній основі в електронній формі. Формати інформаційних файлів, регламент передачі інформації про зміну даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків, форма журналів обліку переданих та отриманих інформаційних файлів визначаються спільними актами Мін`юсту і Мінфіну.

Інформація, що надійшла до ДФС та її територіальних органів, вноситься до інформаційних баз даних ДФС та використовується з урахуванням вимог, передбачених для інформації з обмеженим доступом.

Пунктом 286.5 статті 286 ПК України передбачено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Якщо такий перехід відбувається після 1 липня поточного року, контролюючий орган надсилає (вручає) попередньому власнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Згідно з пунктом 286.6 статті 286 ПК України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; 2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності; 3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Статтею 287 ПК України, якою регламентовані строки сплати плати за землю, передбачено таке:

287.1. Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

287.2. Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки щороку до 1 травня.

287.5. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

287.6. При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

287.7. У разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

287.8. Власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Разом з цим, відповідно до підпункту 297.1.4 пункту 297.1 статті 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм, позичку) та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.

Статтею 288 ПК України, якою передбачені особливості сплати орендної плати, установлено таке:

288.1. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

288.2. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

288.3. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

288.4. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

288.5. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

288.5.1. не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

288.7. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Згідно зі статтями 13, 15 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є зокрема орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Порядок поновлення договору оренди землі на час виникнення спірних правовідносин був унормований статтею 33 Закону України "Про оренду землі", частиною 8 якої було передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з частиною 1 статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі.

Суд установив, що спірним податковим повідомленням-рішенням позивачці нараховано земельний податок за 2020 рік у розмірі 5086,66 грн. за земельну ділянку за кадастровим номером :33:305:0111 площею 0,0157 га, яка розташована у АДРЕСА_3 . Вказана земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав в порядку відведення із земель комунальної власності з метою передачі її в оренду ФОП ОСОБА_1 за рішеннями Кіровоградської міської ради №3807 від 07.09.2010 року, №1529 від 20.03.2012 року. Саме ця земельна ділянка була предметом договору оренди землі №488 від 10.08.2012 року, укладеного між Кіровоградською міською радою та ФОП ОСОБА_1 , п`ятирічна дія якого закінчилася 29.08.2017 року. ФОП ОСОБА_1 мала обов`язок сплачувати орендну плату за землю під час дії цього договору і до його припинення. Доказів поновлення цього договору чи оформлення за ОСОБА_1 інших речових прав на цю земельну ділянку станом на 2020 рік суду не надано. Вказана земельна ділянка за кадастровим номером :33:305:0111 зареєстрована у 2012 році у Державному реєстрі земель на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробленого на замовлення ФОП ОСОБА_1 . Доказів того, що вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, який запроваджений з 2013 року, суду не надано. Наразі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровані будь-які речові права на цю земельну ділянку. (а.с. 34)

Відтак, станом на 2020 рік за позивачкою у встановленому порядку не було зареєстровано ні право власності, ні право користування земельною ділянкою за кадастровим номером :33:305:0111.

Відповідач стверджує, що оскільки на цій земельній ділянці розташоване нежитлове приміщення, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, тож відповідно до пункту 287.6 статті 287 Податкового кодексу України, статті 120 Земельного кодексу України вона повинна сплачувати земельний податок на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Пояснюючи розрахунок розміру податку, нарахованого позивачці за цю земельну ділянку спірним податковим повідомленням-рішенням, відповідач вказав, що за базу оподаткування для визначення податку за 2020 рік взято нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №5883 від 29.07.2019 року, наданого Головним управлінням Держгеокадастру в Кіровоградській області, становить 169555,35 грн. (а.с. 47) Також відповідачем застосовано ставку податку, встановлену рішенням Кіровоградської міської ради №4416 від 14.07.2015 року "Про затвердження ставок земельного податку по місту Кіровограду", яким плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено, встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. (а.с. 52 - 58) Таким чином, розрахунок земельного податку за 2020 рік склав: 169555,35 грн. х 3 % = 5086,66 грн.

Перевіряючи такі доводи відповідача, суд установив, що згідно з кадастровим планом та описом меж земельної ділянки за кадастровим номером :33:305:0111 ця земельна ділянка має площу 0,0157 га, з яких 0,0095 га - зайняті нерухомим майном - нежитловим приміщенням, 0,0008 га - зайняті сходами, які ведуть у це приміщення, решта 0,0054 га земельної ділянки - вільні від забудови. (а.с. 11)

Щодо нежитлового приміщення, належного позивачці на праві власності, то у ньому розташована аптека, яку позивачка придбала за договором купівлі-продажу від 30.04.2002 року. Ця аптека є вбудованим нежитловим приміщенням, розміщеним на першому поверсі 5-поверхового багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться у АДРЕСА_2 (нині - АДРЕСА_3 , та має окремий вхід. Право власності на цей об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 не зареєстровано. (а.с. 35 - 37)

Суд зазначає, що особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначені Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

За визначеннями, наведеними у частині 1 статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку": 1) багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; 3) нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; 4) прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; 5) співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

Відповідно до частини 2 статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є, зокрема, права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок, та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною 2 статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Узагальнюючою податковою консультацією щодо сплати земельного податку власником нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, права на яку у такої особи не оформлені, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 06.07.2018 року №602, роз`яснено, що особу, яка володіє нерухомим майном, що розташоване на земельній ділянці, права на яку для такої особи не оформлені, не можна вважати платником земельного податку в розумінні статті 269 ПК України до моменту виникнення відповідних прав такої особи на цю земельну ділянку відповідно до запису, сформованого у Державному земельному кадастрі у порядку, визначеному законом. До такого моменту зазначена особа відповідно до вимог Податкового кодексу України не повинна сплачувати земельний податок.

Що стосується особи, яка володіє нерухомим майном у багатоквартирному будинку, то, виходячи із викладеного вище, права на земельну ділянку під багатоквартирним будинком та прибудинкову територію виникають у всіх співвласників (власників житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку) з моменту державної реєстрації таких прав на земельну ділянку під цим багатоквартирним будинком та відповідну прибудинкову територію у Державному земельному кадастрі у порядку, визначеному законом. Тому безпосереднім платником земельного податку в цьому випадку буде виступати особа, щодо якої здійснено державну реєстрацію прав на земельну ділянку під багатоквартирним будинком з урахуванням прибудинкової території (установа або організація, яка здійснює управління багатоквартирним будинком державної або комунальної власності; об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке є суб`єктом реєстрації відповідно до рішення співвласників), з моменту такої реєстрації прав особи на земельну ділянку.

Воднораз, Верховний Суд України у постанові від 07.07.2015 року у справі №21-775а17 сформулював правовий висновок, згідно з яким власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно (пункт 287.8 статті 287 ПК України). Тобто фізична особа - власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, обов`язок зі сплати земельного податку виник у позивача з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Цей висновок підтриманий у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі №826/8009/16, від 21.11.2018 року у справі №826/10289/16, від 16.06.2020 року у справі №826/11166/16, від 11.02.2021 року у справі №808/5653/14, від 03.09.2021 року у справі №815/3877/16.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно, за адресою розташування багатоквартирного житлового будинку у АДРЕСА_3 , не зареєстровані будь-які речові права на земельну ділянку під цим багатоквартирним будинком. Так само у Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно не зареєстровано право власності ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна площею 0,0095 га. Натомість у цьому будинку розташовані інші нежитлові приміщення, які належать фізичним особам на праві власності. (а.с. 72 - 82)

Тож контролюючий орган неправильно визначив ОСОБА_1 як власника частини земельної ділянки під цим житловим будинком та безпідставно нарахував позивачці земельний податок за частину земельної ділянки під цим житловим будинком, не маючи відомостей щодо площі всієї земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний будинок, а також щодо площі приміщень зазначеного будинку та часток прибудинкової території співвласників приміщень у цьому будинку.

Щодо решти частини земельної ділянки за кадастровим номером :33:305:0111, зокрема на якій розташовані сходи, що ведуть у належне ФОП ОСОБА_1 приміщення аптеки, то на цю земельну ділянку, яка є прибудинковою територією, у позивачки відсутні будь-які правовстановлюючі документи. Договір оренди землі №488 від 10.08.2012 року, який був укладений для розміщення аптеки, у 2017 році припинив дію у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, та попри рішення міської ради міста Кропивницького №1663 від 26.04.2018 року поновлений не був.

При визначенні розміру земельного податку контролюючий орган використав ставку податку, установлену пунктом 5.6 Додатку до рішення Кіровоградської міської ради №4416 від 14.07.2015 року "Про затвердження ставок земельного податку по місту Кіровограду", яким передбачено, що плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено, встановлюється у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за винятком земельних ділянок, ставка податку за які справляється у розмірі, визначеному пунктами 5.3 - 5.5 цього Положення. (а.с. 52 - 58)

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 23.05.2018 року у справі №629/4628/16-ц, від 09.12.2019 року у справі № 917/1739/17 право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (частина перша статті 1212 ЦК України). До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Відтак у разі, якщо позивачка після закінчення дії договору оренди земельної ділянки комунальної власності використовувала її без правовстановлюючих документів, не уклавши з міською радою відповідний договір, тому у такому випадку міська рада як власник земельної ділянки має право звернутися до суду з вимогами про стягнення коштів за користування земельною ділянкою, відповідне право на яку не оформлено у встановленому порядку.

Натомість нормами Податкового кодексу України не передбачено встановлення такого податку як плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено.

Тож нарахування позивачці такої плати, виходячи зі ставки, установленої пунктом 5.6 Додатку до рішення Кіровоградської міської ради №4416 від 14.07.2015 року "Про затвердження ставок земельного податку по місту Кіровограду", є безпідставним, а у спірних правовідносинах у позивачки не виник податковий обов`язок з плати за землю у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Суд прийшов до висновку, що у 2020 році позивачка не була платником земельного податку у розумінні статті 269 та/або статті 288 ПК України щодо земельної ділянки за кадастровим номером :33:305:0111, яка не була передана їй у власність чи користування у встановленому порядку, та не мала податкового обов`язку з плати за землю (земельного податку чи орендної плати) у розмірі, визначеному відповідачем. Таке зобов`язання з земельного податку за 2020 рік визначено відповідачем за відсутності належних даних Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про земельну ділянку та її власників (користувачів).

У ході судового розгляду справи відповідачем не доведено правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, тому позов про визнання його протиправним та скасування слід задовольнити.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачкою здійснені витрати на оплату судового збору у сумі 840,80 грн., які підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми "Ф" №8-1128 від 08.06.2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш