Справа № 460/8379/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2021 року м. Рівне№ 460/8379/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Тернопільський області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, викладене у листі №2886-2953/М-02/8-1900/21 від 09.06.2021, про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), на підставі поданої разом з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області довідки військової прокуратури Західного регіону України №120 від 21.02.2020, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, з 13 грудня 2019 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в у Тернопільській області виплатити різницю між нарахованою та фактично виплаченою пенсією за період з 13.12.2019 одночасно з проведенням перерахунку та виплатою першої перерахованої пенсії.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на момент призначення йому пенсії (вересень 2005 року) порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах дванадцятій та сімнадцятій статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31.05.2012 №505 щодо оплати праці працівників прокуратури та збільшено розміри їхніх посадових окладів та надбавок до посадових окладів за класні чини. Вважає, що на цій підставі у нього, як у пенсіонера органів військової прокуратури, виникло законне право на перерахунок пенсії. При цьому, позивач вказує на те, що до розміру його пенсії не можуть застосовуватися обмеження максимального розміру, визначені Законом "Про прокуратуру" №1697-VII, оскільки така пенсія за вислугу років йому призначена до 01.01.2016, тобто до моменту встановлення такого обмеження на законодавчому рівні. Також позивач вважає неправомірним застосування відповідачем частини другої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 щодо зменшення відсотку обрахунку його пенсії від заробітної плати, оскільки дана правова норма регулює виключно порядок призначення пенсії, але аж ніяк не порядок її перерахунку.

Ухвалою від 29.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти задоволення позову заперечив, подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що згідно з наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 №414 "Про день початку роботи обласних прокуратур" 11.09.2020 визначено днем початку роботи обласних прокуратур. Із зазначеної дати здійснюється оплата праці прокурорів обласних прокуратур та спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних прокуратур) відповідно до статті 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697 - IV "Про прокуратуру" та надаються довідки про заробітну плату для перерахунку пенсій.

Таким чином, відповідач вказує на те, що перерахунок пенсії прокурорам обласних прокуратур здійснюється з 01.10.2020 на підставі наданих довідок про заробітну плату. Враховуючи вищенаведене, вважає, що перерахунок пенсії позивача може бути проведений за умови представлення відповідної довідки військової прокуратури про заробітну плату станом на 11 вересня 2020 року.

Щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром, то відповідач вважає, що дане питання є похідним і повинне вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок. Відповідач вказує на те, що спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, а також те, що рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років не приймалося, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 01.09.2005 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільський області та отримує пенсію за вислугою років, що була призначена йому згідно з Законом України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 в розмірі 90% від заробітної плати.

27.05.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" із урахуванням довідки військової прокуратури Західного регіону України №120 від 21.02.2020. У даній довідці загальний розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої сплачено єдиний внесок за нормами чинними на 01.03.2018 за відповідною (прирівняною) посадою - перший заступник військового прокурора Західного регіону України, становить: 56683,11 грн.

Натомість, у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, викладеному у формі листа №2886-2953/М-02/8-1900/21 від 09.06.2021, позивачу повідомлено, що рішенням Конституційного суду України від 13.12.2019 за №7-р(ІІ)2019 визнано неконституційним положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII. Цим же рішенням установлено порядок його виконання, відповідно до якого частина 20 статті 86 Закону № 1697- VII підлягає застосуванню в первинній редакції, а саме: пенсії, призначені працівникам прокуратури перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Згідно з наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414 "Про день початку роботи обласних прокуратур" 11.09.2020 визначено днем початку роботи обласних прокуратур. Із зазначеної дати здійснюється оплата праці прокурорів обласних прокуратур та спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних прокуратур) відповідно до статті 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697 - IV "Про прокуратуру" та надаються довідки про заробітну плату для перерахунку пенсій.

Таким чином, органом Пенсійного фонду України зроблено висновок, що перерахунок пенсії прокурорам обласних прокуратур здійснюється з 01.10.2020 на підставі наданих довідок про заробітну плату.

Також у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, викладеному у формі листа №2886-2953/М-02/8-1900/21 від 09.06.2021, позивачу вказано, що перерахунок його пенсії може бути проведений за умови представлення відповідної довідки військової прокуратури про заробітну плату станом на 11.09.2020.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, а також з метою захисту свого соціального права на проведення перерахунку та виплати пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративний спір по суті та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991

Згідно з частинами 1, 2 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 (чинного на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до частини дванадцятої статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" від 30.08.2017 №657 (далі, - Постанова КМУ №657), яка набрала чинності 06.09.2017, затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Судом встановлено, що позивач працював в органах прокуратури та набув права на пенсійне забезпечення у вересні 2005 року на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції, чинній на час набуття такого права).

Станом на час призначення пенсії позивачу порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах дванадцятій та сімнадцятій статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991.

В подальшому, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VІ від 08.07.2011, до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 було внесено нову норму, згідно з якою, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VI від 08.07.2011 не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно з частинами тринадцятою та вісімнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону №3668-VI від 08.07.2011) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Надалі, Законом України "Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014 до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 внесено зміни, зокрема, частину вісімнадцяту вказаної статті викладено у наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Крім того, Законом України №213-VII від 02.03.2015 знову внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991, а саме в частину п`ятнадцяту, згідно якої визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону №213-VII було передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, Закону України "Про прокуратуру".

Суд зазначає, що нова редакція статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ звузила і обмежила зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності новою редакцією.

14.10.2014 прийнято новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII, який набрав чинності з 15.07.2015.

Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII "Прикінцеві положення" Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014, яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни: частину двадцяту статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ від 14.10.2014 (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: " 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Разом з тим, Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив ні умов, ні порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури, що призвело до того, що в цей період часу жодному пенсіонеру, який отримував пенсію відповідно до Закону України "Про прокуратуру", перерахунок пенсії проведено не було.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019, яким положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Також Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 підлягає застосуванню в первинній редакції: " 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про прокуратуру", за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.

У рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 за результатами розгляду зразкової справи №560/2120/20 (висновки якого відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховуються судом) вказано, що твердження Пенсійного органу про той факт, що для реалізації пенсіонерами права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону №1697-VІІ (у редакції, що діє з 13.12.2019), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів., і така нерівність має усуватись Пенсійним Фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019.

Таким чином відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивачу, але оскільки частина вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії та визначала умовою перерахунку пенсії за вислугу років працівника прокуратури збільшення заробітної плати за посадою, з якої ця особа звільнялася на пенсію) з 01.01.2015 є нечинною, то при здійсненні перерахунку розміру пенсії, наразі слід керуватись діючим законодавством, зокрема частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VII в первинній редакції, дію якої відновлено Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019.

Оскільки, Рішення Конституційного Суду України прийняте 13.12.2019, то саме з 13.12.2019 право, яке позивач має на перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", може бути реалізованим.

Тобто, перерахунок пенсії позивача належить здійснити з 13 грудня 2019 року.

При цьому, частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 в чинній з 13.12.2019 редакції, тобто в первинній редакції, не встановлює жодного відсоткового значення, яке має застосовуватись при перерахунку пенсії. Буквальний зміст цієї правової норми свідчить лише на користь того, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються при підвищенні заробітної плати відповідним працівникам, які проходять службу в органах і установах прокуратури.

Відповідно до цього, відсоткове значення, яке застосовується при перерахунку пенсії повинно відповідати тому, на яке пенсіонер органів прокуратури вже набув право.

З огляду на те, що ОСОБА_1 ще в 2005 році призначено пенсію за вислугу років за Законом України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від заробітної плати, то зменшення такого значення до 60 % при здійсненні йому перерахунку на підставі поданої ним довідки військової прокуратури Західного регіону України №120 від 21.02.2020, є неправомірним.

При цьому, судом враховується, що частина друга статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 регулює виключно порядок призначення пенсії, але аж ніяк не порядок її перерахунку.

Так, за змістом цієї частини "пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії".

Оскільки пенсія позивачу призначена ще в 2005 році, то зазначена вище норма, що набула чинності з 25.04.2015, аж ніяк не може на нього поширюватися, тим більше що вона погіршує становище особи, яка отримує відповідний вид пенсії.

При цьому, суд наголошує, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. А згідно із статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи

Оскільки в даному випадку перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, то при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Що стосується позовних вимог про здійснення перерахунку та виплату пенсії на підставі поданої разом з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області довідки військової прокуратури Західного регіону України №120 від 21.02.2020, без обмеження її граничного розміру, суд зазначає наступне.

Абзац шостий частини п`ятнадцятої вказаної статті дійсно передбачає, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Але, разом з тим, як вже було зазначено судом вище, пенсія позивачу була призначена ще в 2005 році за нормами Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991, якими не було встановлено жодного обмеження щодо її граничного розміру. Відповідно до цього поширення на позивача відповідних норм Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014, в частині обмеження граничного розміру пенсії буде прямо суперечити статті 22 Конституції України, яка прямо забороняє звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, в тому числі і гарантованого статтею 46 Конституції України права на соціальний захист, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів.

У постанові Верховного Суду від 29.04.2020 (справа № 490/5366/16-а) колегія суддів зазначила, що оскільки перерахунок пенсії пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

За усього наведеного, рішення відповідача, викладене у листі №2886-2953/М-02/8-1900/21 від 09.06.2021, про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), на підставі поданої разом з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області довідки військової прокуратури Західного регіону України №120 від 21.02.2020, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, з 13 грудня 2019 року, не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства та порушує майнові права та законні інтереси позивача.

Частиною другою статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачено застосування судами Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини як джерела права.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Прийняття рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає цій міжнародній нормі.

Відповідно до параграфу 47 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року в справі "Корецький та інші проти України", щоб положення національного закону відповідали цим вимогам (бути доступний для конкретної особи і сформульований з достатньою чіткістю), він має гарантувати засіб юридичного захисту від свавільного втручання органів державної влади у права, гарантовані Конвенцією. У питаннях, які стосуються основоположних прав, надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права, одним з основних принципів демократичного суспільства, гарантованих Конвенцією. Відповідно закон має достатньо чітко визначати межі такої дискреції та порядок її реалізації. Ступінь необхідної чіткості національного законодавства - яке безумовно не може передбачити всі можливі випадки - значною мірою залежить від того, яке саме питання розглядається, від сфери, яку це законодавство регулює, та від числа та статусу осіб, яких воно стосується ("Маестрі проти Італії").

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач у своєму позові посилається на положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, як на законодавчу підставу перерахунку його пенсії. Однак, суд звертає увагу, що на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом розгляду цієї справи, вказана норма втратила чинність, а відтак не підлягає застосуванню.

Натомість, спірні правовідносини регулюються частиною 20 статті 86 Закону №1697-VII (у первинній редакції).

Таким чином, підстав для відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, за наявності визначених у частині 20 статті 86 Закону №1697-VII (в первинній редакції) умов і порядку його здійснення, у відповідача не було.

Отже, з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VІІ (в первинній редакції, з врахуванням Рішення Конституційного Суду № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України №120 від 21.02.2020, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, з 13 грудня 2019 року.

При цьому, надаючи правову оцінку запереченням відповідача з приводу того, що спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені, суд виходить з наступного.

Так, при вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ст. 6 КАС України).

Принцип верховенства права охоплює не лише змістовний аспект (правового відношення між людиною і державою на засадах визнання людини вищою соціальною цінністю), але й процедурний аспект, який базується на вимогах відповідності правотворчої та правозастосовної практики певним стандартам, як-от: заборона зворотної дії закону, вимога ясності та несуперечності закону; вимога щодо однакового застосування закону; застосування покарання виключно на підставі закону та інше.

Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту "законних очікувань" (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права.

Так, у справі "Суханов та Ільченко проти України" (Заява № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).

У справі "Кечко проти України" (Заява №63134/00) Європейський суд з прав людини наголосив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.

Враховуючи викладене, при обранні способу відновлення порушеного права позивача у спірних правовідносинах, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Таким чином, суд не погоджується з твердженням представника відповідача, що питання відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром має вирішуватися лише після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Також судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 у справі №460/489/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021, визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, викладене в листі №1900-0305-8/20761 від 03.12.2020, щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку середнього заробітку 75000 грн., а не з тієї суми, яка зазначена у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону №522 від 16.11.2020, на рівні на рівні 60% замість 90%, та із застосуванням обмеження виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами встановленими для осіб, які втратили працездатність. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 з 01.10.2020 повторний, належний і повний перерахунок пенсії за вислугу років (що була призначена йому відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991) на підставі статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014, виходячи із розрахунку 90% суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону №522 від 16.11.2020 та без обмеження її граничного розміру десятьма прожитковими мінімумами встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Обставини проведення перерахунку пенсії позивача з 01.10.2020 відповідно до вказаного судового рішення підтверджуються відповідним наявним у матеріалах справи протоколом про перерахунок пенсії.

Враховуючи наведені вище висновки, що позивачу перерахунок пенсії належить здійснити з 13 грудня 2019 року, а також наявність судового рішення у справі №460/489/21, що набрало законної сили 16.06.2021, яким, зокрема, врегульовані правовідносини щодо здійснення ОСОБА_1 з 01.10.2020 перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону №522 від 16.11.2020, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в у Тернопільській області виплатити різницю між нарахованою та фактично виплаченою пенсією за період з 13.12.2019 по 30.09.2020 (включно) одночасно з проведенням перерахунку та виплатою першої перерахованої пенсії.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

З врахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору в силу Закону, а доказів понесення інших витрат суду не надано, то відсутні підстави для присудження відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судових витрат.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України у Тернопільський області (майдан Волі, б.3,м.Тернопіль,46001, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, викладене у листі №2886-2953/М-02/8-1900/21 від 09.06.2021, про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VІІ (в первинній редакції, з врахуванням Рішення Конституційного Суду № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України №120 від 21.02.2020, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, з 13 грудня 2019 року по 30.09.2020 (включно).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області виплатити різницю між нарахованою та фактично виплаченою пенсією за період з 13.12.2019 по 30.09.2020 (включно) одночасно з проведенням перерахунку та виплатою першої перерахованої пенсії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 01.10.2021.

Суддя В.В. Щербаков