Справа № 480/1145/19
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

29 вересня 2021 р.Справа № 480/1145/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: П`янової Я.В. , Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Головного управління Держпраці в Сумській області
треті особи Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
про визнання протиправною та скасування Постанови № СМ 308/181/АВ/ТД-ФС від 18.02.2019 про накладення штрафу в сумі 375 570, 00 грн.; визнання протиправним та скасування Припису про усунення виявлених порушень № СМ 308/181/АВ/П від 11.02.2019,
Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову № СМ 308/181/АВ/ТД-ФС від 18.02.2019 про накладення штрафу в сумі 375 570, 00 грн.;
- визнання протиправним та скасування припису про усунення виявлених порушень № СМ 308/181/АВ/П від 11.02.2019.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2019р. позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про скасування постанови та припису задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Сумській області № СМ 308/181/АВ/ТД-ФС від 18.02.2019 в частині накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в сумі 250 380, 00 (двісті п`ятдесят тисяч триста вісімдесят) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Управління Держпраці у Сумській області (40000, м. Суми, вул. Горького, 28-б, код 39857622) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід.н. НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 2 503, 80 (дві тисячі п`ятсот три) грн. 80 коп.

Позивач, не погодившись з даним рішенням суду в частині відмови в задоволенні позову, подав апеляційну скаргу

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задоволено.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 року по справі № 480/1145/19 - скасовано в частині відмови в задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Прийнято постанову, якою визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держпраці в Сумській області про усунення виявлених порушень № СМ 308/181/АВ/П від 11.02.2019р.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 року по справі № 480/1145/19 - залишено без змін.

Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2021року визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці в Сумській області № СМ 308/181/АВ/ТД-ФС від 18.02.2019 в частині накладення штрафу в сумі 125 190,00 грн.

До суду надійшла заява від позивача про відшкодування судових витрат.

Позивач просить вирішити питання про судові витрати на професійну правову допомогу, понесені під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву, докази по справі, зазначає наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Приписами ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.ч. 3-7 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.03.2020 по справі № 140/2323/19.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", відповідно до яких заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2021р. між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Манзюком Т.Ю. було укладено Договір про надання правової допомоги № б/н, за яким Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу.

На підтвердження обставин понесення витрат на професійну правничу допомогу до суду надано акт про надання професійної правової допомоги від 17.09.2021 року та квитанцію №764924 від 17.09.21р. на суму 10000,00

З акту про надання професійної правової допомоги від 17.09.2021 року слідує, що адвокатом надано такі види правових послуг: супровід розгляду справи №480/1145/19 у суді апеляційної інстанції, що включає у себе вивчення документів, надання усних консультацій, повідомлення клієнта про хід розгляду справи, участь у судових засіданнях будь-яким чином, підготовка та подача заяв по суті справи, підготовка та подача заяв з процесуальних питань. Фіксована вартість послуги 10 000,00 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої/правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет позову та обставини справи, суть виконаних послуг, колегія суддів зазначає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. є очевидно завищеним.

Отже, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг підчас розгляду справи у Другому апеляційному адміністративному суді, колегія суддів вважає що належний та справедливий розмір понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката складає 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Сумській області () на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по оплаті професійної правничої допомоги, пов`язаної з розглядом справи №480/1145/19 Другим апеляційним адміністративним судом, у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Спаскін О.А.
Судді П`янова Я.В. Любчич Л.В.