Справа № 620/10101/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/10101/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.

за участі секретаря Якуш І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 229 КАС України, справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області, позивач) звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - відповідач) про визнання дій старшого державного виконавця відповідача Семиразума Євгенія Володимировича щодо винесення постанови про накладення штрафу від 10.08.2021 у виконавчому провадженні № 65673560 неправомірними та скасування постанови старшого державного виконавця відповідача Семиразума Євгенія Володимировича про накладення штрафу від 10.08.2021 у виконавчому провадженні № 65673560.

Позов мотивовано тим, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі № 620/2084/20 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) пенсійним органом в березні 2021 року зроблено перерахунок пенсії. В результаті перерахунку виникла переплата пенсії в сумі 1702,57 грн. Починаючи з квітня 2021 року пенсія ОСОБА_2 виплачується з урахуванням рішення суду. Звертає увагу суду, що ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомляло відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виконання рішення суду листом № 2500-0401-8/39718 від 05.08.2021 та надавало відповідні протоколи про перерахунок. Разом з тим, постановою державного виконавця від 10.08.2021 на ГУ ПФУ в Чернігівській області накладено штраф "за повторне невиконання рішення суду без поважних причин" у розмірі 10200,00 грн. Однак, наведене вище спростовує такі висновки державного виконавця, а постанова про накладення штрафу є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та зазначив, що ГУ ПФУ в Чернігівській області не було надано виконавцю належних доказів виконання рішення суду, у зв`язку із чим до боржника було застосовано штрафні санкції. Розгляд справи просить проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.

Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі №620/2084/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та, у тому числі, зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 06.11.2018 на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу, але не більше 75 відсотків заробітку і частини другої статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосувавши довідку до заробітній платі від 10.03.2020 № 01-25/34 за 12 місяців підряд роботи у зоні радіоактивного забруднення для визначення середньомісячного фактичного заробітку та виплатити з урахуванням вже виплачених сум.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року змінено в мотивувальній частині з урахуванням висновків даної постанови та викладено абзац 1 та 2 резолютивної частини рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року в такій редакції, зокрема, «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 06.11.2018 р. на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, з урахуванням частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу, але не більше 75 відсотків заробітку і частини другої статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосувавши довідку до заробітній платі від 10.03.2020 р. № 01-25/34 за 12 місяців підряд роботи у зоні радіоактивного забруднення для визначення середньомісячного фактичного заробітку та виплатити з урахуванням вже виплачених сум». В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року - залишено без змін.

Як слідує з матеріалів справи відповідачем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного вище рішення суду, про що винесено постанову від 04.06.2021 ВП №65673560 (а.с.63).

Листом від 11.06.2021 № 2500-0305-5/31565 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило відповідача, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2021 по справі № 620/2084/20 в березні 2021 року зроблено перерахунок пенсії. Починаючи з квітня 2021 року пенсія ОСОБА_1 виплачується з урахуванням рішення суду (а.с.79).

Листом від 07.07.2021 за № 2500-0401-8/35231 (а.с.83), на виконання вимоги виконавця від 05.07.2021 №8185 (а.с.73), позивач повідомив виконавчу службу, що в березні 2021 року зроблено перерахунок пенсії. В результаті перерахунку виникла переплата пенсії в сумі 1702,57 грн. Починаючи з квітня 2021 року пенсія ОСОБА_1 виплачується з урахуванням рішення суду.

20.07.2021 державним виконавцем винесено постанову про накладення на ГУ ПФУ в Чернігівській області штрафу за невиконання рішення суду в повному обсязі без поважних причин в сумі 5100,00 грн (а.с.75).

Листом від 05.08.2021 (а.с.89), на виконання вимоги виконавця від 30.07.2020 №10008 (а.с.76), позивач повідомив виконавчу службу, що в березні 2021 року зроблено перерахунок пенсії. В результаті перерахунку виникла переплата пенсії в сумі 1702,57 грн. Починаючи з квітня 2021 року пенсія ОСОБА_1 виплачується з урахуванням рішення суду.

10.08.2021 державним виконавцем повторно винесено постанову про накладення на ГУ ПФУ в Чернігівській області штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин в сумі 10200,00 грн, в якій зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.78).

Вважаючи вказані дії та постанову державного виконавця неправомірними, ГУ ПФУ в Чернігівській області звернулось до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1, 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Як слідує із матеріалів справи, позивачем державному виконавцю не було надано належних доказів виконання у повному обсязі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі №620/2084/20 в спосіб, визначений резолютивною частиною рішення. Також не надано доказів вжиття заходів на виконання судового рішення, які підтверджували б поважність невиконання рішення суду у встановлений строк.

У зв`язку з вищенаведеним та відсутністю у державного виконавця відомостей щодо виконання боржником судового рішення у справі №620/2084/20, ним, в рамках виконавчого провадження №65673560, прийнято постанову від 10.08.2021 про накладення на ГУ ПФУ в Чернігівській області штрафу у розмірі 10200,00 грн.

При цьому, суд вважає, що надані позивачем вищезазначені листи не підтверджують виконання ГУ ПФУ в Чернігівській області рішення суду в повному обсязі, оскільки вони відображають загальну інформацію із пенсійної справи стягувача та є аналогічними за змістом. Крім того, позивачем не додано до вказаних листів жодних належних та допустимих доказів, у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, на підтвердження наведених у них доводів.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до вимог чинного законодавства України у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії її розмір є нижчим, зберігається розмір раніше призначеної пенсії.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі "Immobiliare Saffi" проти Італії", заява №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Проблема невиконання остаточних рішень розглядалась у пілотному рішенні ЄСПЛ проти України у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", а також у ряді інших справ проти України, які також розглядались на основі усталеної практики Суду з цього питання.

Так, у п. 53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному і вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (д и в. рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009).

Основною функцією судового рішення є відновлення порушених прав позивача (стягувача). Заради цього відновлення Держава визначає пріоритет інтересів постраждалої сторони - стягувача, порушені права якої було визнано та поновлено судом і видано відповідний виконавчий документ.

Таким чином, ураховуючи процес поновлення порушених прав позивача (стягувача) шляхом видачі відповідного виконавчого документу, законодавством у сфері примусового виконання рішень встановлений найвищий пріоритет прав стягувача у виконавчому провадженні у порівнянні з колом прав боржника.

Принцип "res judicata" (принцип обов`язковості судового рішення) покладає на боржника обов`язок виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не очікуючи відповідних дій державного виконавця.

У силу зазначеного правового принципу саме боржник повинен проявити достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про скасування винесеної відповідачем постанови від 10.08.2021 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №65673560.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення на ГУ ПФУ в Чернігівській області штрафу в розмірі 10200,00 грн діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже, відсутні правові підстави для скасування даної постанови, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 229, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій неправомірними та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (просп. Миру, 43, м. Чернігів, 14000, ).

Повний текст рішення складено 04.10.2021.

Суддя О.М. Тихоненко