Справа № 361/2138/20
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/2138/20
провадження № 2-а/361/19/21
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві старшого сержанта поліції Андрашка Михайла Петровича про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просив визнати протиправними дії інспектора роти № 5 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві старшого сержанта поліції (далі - інспектор поліції) Андрашка М.П., які полягають у порушенні порядку розгляду справи, визнати його (позивача) невинним у вчиненні адміністративного правопорушення та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2311721 від 29 березня 2020 року, винесену інспектором поліції Андрашком М.П., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 29 березня 2020 року він рухався на транспортному засобі марки "Audi", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у напрямку м. Чернігів та був зупинений інспекторами патрульної поліції, які звинуватили його у перевищенні швидкості руху в населеному пункті. На звинувачення інспектора поліції він надав усні заперечення, оскільки знак 5.47 "Початок населеного пункту" він не бачив, після того як інспектор поліції просканував QR код водійського посвідчення у додатку "Дія", він (позивач) ввімкнув відеозапис розмови з інспектором поліції та попросив почати розгляд справи. Однак інспектор поліції понатискавши щось у планшеті, надрукував постанову ЕАК № 2311721 та вручив йому її копію. На його питання "Коли відбудеться розгляд справи?", інспектор поліції відповів, що справа вже розглянута. Вважає, що інспектор поліції порушив вимоги ст. ст. 278 - 280 КУпАП. Крім того, вказував на те, що знак 5.47 "Початок населеного пункту" він не бачив, оскільки дорога має по дві смуги руху в кожну сторону, його автомобіль рухався в місці розташування знаку "Семиполки" у лівій смузі, бо права була зайнята вантажівками, дублюючого знаку 5.47 "Початок населеного пункту" всупереч вимогам п. 8.21 ПДР України не було. Вважає, що це є неналежною організацією дорожнього руху, що не може бути підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач інспектор поліції Андрашко М.П., будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Його представник Шуміленко С.М. подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що при винесенні оскаржуваної постанови серії ЕАК № 2311721 від 29 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП інспектор поліції Андрашко М.П. діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та КУпАП, тому просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

29 березня 2020 року відповідач інспектор поліції Андрашко М.П. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2311721, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Із цієї постанови вбачається, що 29 березня 2020 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Audi", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у селі Семиполки, шосе Київське, 193 А, рухався зі швидкістю 88 км/год. При цьому перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 38 км/год. Швидкість руху автомобіля вимірювалася приладом TruCam LTI 20/20 ТС 000787, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

У п. 12.4 ПДР України встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. п "ґ" п. 12.6 ПДР України поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю, зокрема, іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Із наданого до суду відповідачем відеозапису, зробленого приладом Trucam, на якому зафіксовано транспортний засіб марки "Audi", державний номерний знак НОМЕР_1 , та зафіксовано швидкість його руху - 88 км/год, при обмеженні швидкості руху 50 км/год.

Заперечуючи проти притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п. 12.4 ПДР України позивач ОСОБА_1 посилався на те, що на автодорозі по якій він рухався встановлено знак 5.47 "Початок населеного пункту", дана автомобільна дорога, на якій він керував транспортним засобом, має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку. Під час руху він рухався в лівій смузі руху, оскільки права смуга була зайнята вантажівками, а тому знак 5.47 "Початок населеного пункту" знаходився поза межами його оглядової зони. При цьому в місці вчинення правопорушення було відсутнє дублювання дорожнього знаку з лівої частини дороги. Таким чином, позивач вказував, що він не знав та не міг знати про початок населеного пункту. Доводи позивача зводяться до того, що підставою вчинення ним адміністративного правопорушення є неналежна організація дорожнього руху, зокрема, відсутність продубльованого дорожнього знаку про початок населеного пункту на протилежному боці дороги, що позбавило його можливості усвідомити необхідність здійснення руху з дотриманням швидкісного режиму руху.

Із наданого позивачем до суду фотознімку вбачається, що на ділянці дороги по якій рухався позивач встановлено знак 5.45 "Початок населеного пункту".

Відповідно до п. 8.21 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Основним стандартом в Україні, пов`язаним з дорожніми знаками, є ДСТУ 4100-2014.

Відповідно до абз. 2 п. 10.2.4 ДСТУ 4100-2014 на дорогах із двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги, потрібно дублювати. Дублюючі знаки потрібно установлювати на розділювальній смузі, а у разі її відсутності над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги.

Автомобільна дорога, по якій здійснював рух позивач, має по дві смуги руху в кожну сторону.

Суд враховує, що згідно із п. 1.10 розділу 1 ПДР України розділювальна смуга, як елемент автомобільної дороги, який розділяє суміжні проїзні частини може виділятися конструктивно або за допомогою суцільних ліній дорожньої розмітки 1.1 або 1.2.

Із позовної заяви видно, що в тому місці де встановлено дорожній знак "Семиполки" позивач ОСОБА_1 здійснював рух в лівій смузі руху, оскільки в правій смузі руху рухалися вантажівки. Вказані обставини представником відповідача не спростовані.

Встановлені вище обставини свідчать, що неналежне забезпечення виконання пункту 8.21 ПДР України в частині дублювання дорожнього знаку 5.45 на протилежному боці дороги створило ситуацію, за якої при здійснені руху (обгоні) в лівій смузі ускладнене сприйняття водіями інформації про початок населеного пункту, такі умови руху не дають змоги водіям завчасно передбачити початок населеного пункту без інформування дорожнім знаком 5.45.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у зв`язку з неналежною організацію дорожнього руху позивач перебував в умовах руху, які не дають змоги водіям завчасно передбачити початок населеного пункту без інформування дорожнім знаком 5.45 та здійснював рух і не розумів, що перебуває в межах населеного пункту.

У ч. 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами першою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведеного, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідач інспектор поліції доводи позивача щодо неналежної організації дорожнього руху не спростував, посилання сторони відповідача на п. 10.7.39 ДСТУ 4100-2014 доводів позивача щодо цих обставин не спростовує.

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що постанова серії ЕАК № 2311721 від 29 березня 2020 року, винесена інспектором поліції Андрашком М.П., про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., винесена з порушенням норм закону, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення, відповідачем до суду не надано та доводи позивача не спростовані.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом норми п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2311721 від 29 березня 2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Контроль за дорожнім рухом, реагування на порушення водіями правил ПДР України та складання постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху входить до службових обов`язків інспекторів патрульної поліції, тому дії зі складання постанови в справі про адміністративне правопорушення є виконанням службовими особами своїх службових повноважень, наданих чинним законодавством. При цьому, суд звертає увагу, що не дії інспектора поліції, а його рішення у формі постанови про накладення адміністративного стягнення породжує для позивача певні правові наслідки та мають обов`язковий характер за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. У справах про притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено вирішення судом питань про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та невинуватості особи, тому позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання протиправними дій відповідача інспектора поліції Андрашка М.П. задоволенню не підлягають.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню частково, оскільки правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. відповідачем у суді не доведена, тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у цій частині підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 205, 242 - 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2311721 від 29 березня 2020 року, винесену інспектором роти № 5 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві старшим сержантом поліції Андрашком Михайлом Петровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дутчак І. М.