Справа № 440/11605/21
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
04 жовтня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/11605/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченко С.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частиниа НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 в якій просить:
- визнати дії керівництва Військової частини НОМЕР_1 відносно видання наказу №36-РС від 05 лютого 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом "ж", пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з формулюванням "у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем" передчасними, необґрунтованими та без належного виконання вимог законодавства України;
- скасувати наказ №36-РС від 05 лютого 2021 року командира військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на службі у Збройних Силах України на посаді і підрозділі, на якій перебував до звільнення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 відшкодувати кошти, вирахувані за обмундирування у розмірі 6536,02 грн.;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 сплатити на користь ОСОБА_1 суму середнього посадового окладу за штатним розкладом з вимушеного прогулу з 05 лютого 2021 року по день ухвалення судом рішення у справі;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 сплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2021 рік у сумі 11104,80 грн.
Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
За приписами частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
В ході з`ясування питання, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, судом встановлено наступне.
Частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Позивачем у позовній заяві не зазначено викладу обставин, якими він обґрунтовує свою вимогу про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 сплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2021 рік у сумі 11 104,80 грн.
Згідно з частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
За змістом частин першої та статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За визначенням, наведеним у пункті 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Як вбачається з наказу військової частини НОМЕР_1 від 05 лютого 2021 року №36, сержанта ОСОБА_1 , водія кулеметного взводу механізованого батальйону, ВОС 790037А, звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05 лютого 2021 року №36-РС з військової служби у запас за підпунктом «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).
Згідно інформації наявній в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" ОСОБА_1 04 березня 2021 року звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про: визнання дій керівництва Військової частини НОМЕР_1 відносно видання наказу №36 від 05 лютого 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за пп "ж", п.2 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з формулюванням "у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем" передчасними, необґрунтованими та без належного виконання вимог законодавства України; скасування наказу №36 від 05 лютого 2021 року командира військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на службі у Збройних Силах України на посаді і підрозділі, на якій перебував до звільнення; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 відшкодувати кошти, вирахувані за обмундирування у розмірі 6536,02 грн; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 сплатити на користь ОСОБА_1 суму середнього посадового окладу за штатним розкладом з вимушеного прогулу з 05 лютого 2021 року по день ухвалення судом рішення у справі; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 сплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2021 рік в сумі 11104,80 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року по справі № 440/1968/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - http://reestr.court.gov.ua/Review/96898298).
Відмовляючи у задоволенні позову суд у рішенні по справі № 440/1968/21, зокрема, зазначив: "Як слідує з матеріалів справи, позивач у спірному випадку не погоджується зі звільненням його з військової служби за контрактом, посилаючись, при цьому, на протиправність та безпідставність винесення наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.02.2021 №36, та наполягаючи на необхідності скасування вказаного наказу /а.с. 61/.
Разом з тим, суд зазначає, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.02.2021 №36 позивач фактично з військової служби не звільнявся. Цим наказом сержанта ОСОБА_1 , водія кулеметного взводу механізованого батальйону, ВОС 790037А, було лише виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Оржицького РТЦК та СП Полтавської області /а.с. 61/.
Фактично ж звільнення сержанта ОСОБА_1 , водія кулеметного взводу механізованого батальйону, ВОС 790037А, з військової служби у запас за підпунктом «ж» частини п`ятої (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) проведено наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2021 №36-РС /а.с. 62/, на який маються посилання в наказі командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.02.2021 №36 та, як наслідок, про існування якого позивачу достеменно відомо.".
Згідно інформації наявній в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", не погоджуючись із рішенням Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 440/1968/21, ОСОБА_1 оскаржив його до апеляційного суду, подавши 29 червня 2021 року апеляційну скаргу.
Таким чином, 04 березня 2021 року позивач достеменно знав про наказ Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05 лютого 2021 року №36-РС, яким ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).
Позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом 23 вересня 2021 року, що підтверджується штампом поштової організації на конверті.
Отже, позивачем пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, встановлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Одночасно з позовом до суду надійшла заява позивача від 03 червня 2021 року про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, оскільки у березні 2021 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , по тексту всього позову мова йшла про наказ від 05 лютого 2021 року №36-РС, проте у резолютивній частині позову сталася технічна помилка, не було зазначено останні літери номера наказу - РС. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року у справі №440/1968/21 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог, з якого, за твердженням позивача, він зрозумів, що допустив технічну помилку. Через юридичну необізнаність, позивач не звернув уваги на такі тонкощі протягом усього розгляду справи, та був впевнений у тому, що суд апеляційної інстанції скасує рішення суду першої інстанції.
Оцінюючи доводи заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з наступного.
У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з підстав для поновлення строку може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року при розгляді справи № 9901/14/21 зазначила, що правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин: вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інше подібне за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.
Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
Реалізувати своє право на захист у порядку адміністративного судочинства, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні та об`єктивні причини.
Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 473/2236/17.
Доводи заяви про поновлення строку звернення до суду зводяться до допущення ОСОБА_1 описки у позовній заяві, за якою було відкрито провадження в іншій адміністративній справі №440/1968/21.
Проте, зазначена позивачем обставина не є об`єктивно непереборною, повністю залежала від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, не пов`язана з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Крім того, не можуть бути об`єктивно непереборними причини для пропуску строку звернення до суду, як сподівання позивача на скасування рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
При цьому, позивач за весь час розгляду справи № 440/1968/21 не був позбавлений у праві звернутися із позовом про скасування наказу № 36-РС від 05 лютого 2021 року.
Позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку, а наведена позивачем обставина носить суб`єктивний характер та не є достатньою для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що підстави для поновлення строку, зазначені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.
Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно частини другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.
На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 160, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.
Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:
- позовної заяви, оформленої відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі, із зазначенням викладу обставин, якими позивач обґрунтовує вимогу про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 сплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2021 рік у сумі 11 104,80 грн., а також копій такої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи;
- заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів на їх підтвердження.
Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.
Роз`яснити позивачу, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду, якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.О. Удовіченко