Справа № 400/1914/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/1914/20
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря Худика С.А.

за участю представника апелянта Камінського В.І.

за участю представника відповідача Лукача Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (далі відповідач), в якій просив визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 22.04.2020р. № 79 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді пониження в посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність його вини і причинного зв`язку між його діями та наслідками (крадіжкою військового майна), а також необ`єктивність службового розслідування, невідповідність його висновків обставинам справи та порушення порядку його проведення. Позивач зазначає, що в оскаржуваному наказі зазначений перелік загальних обов`язків військовослужбовців і посадових осіб та не вказано, які конкретно обов`язки ним порушені, що свідчить про відсутність вини позивача. Позивач вказує, що за фактом крадіжки військового майна проводилося два службових розслідування: одне за наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 24.02.2020 № 274, інше за наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 29.02.2020 № 73ад, що є порушенням вимог пункту 15 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі Порядок № 608), в якому зазначено, що одночасне проведення службових розслідувань за одним випадком вчинення правопорушення, не допускається. Позивач стверджує, що до нього не доводився План усунення недоліків, відповідно до довідки перевірки організації внутрішньої служби, охорони військових об`єктів та окремих питань повсякденної діяльності на факультеті перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил від 26.02.2020р., виявлених старшим офіцером відділу вартової та внутрішньої служби управління служби військ Центрального управління безпеки військової служби Збройних Сил України, затверджений 27.02.2020р. (далі План усунення недоліків).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 12 квітня 2021 року скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову. В обгрунтування апеляційної скарги, позивач послався на доводи, ідентичні тим, що викладені в позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесене законно та обґрунтовано, на підставі всебічного та повного дослідження матеріалів та обставин справи, доводи ж апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що Позивач проходить військову службу на посаді начальника навчально-тренувального комплексу факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі Факультет).

Начальник навчально-тренувального комплексу (далі - НТК) підпорядковується начальнику Факультету та є прямим начальником усього особового складу навчально-тренувального комплексу.

24.02.2020 р. черговий Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба підготував доповідь № 350/176/23-213/98 про нестачу військового майна на Факультеті, в якій зазначив, що 24.02.2020р., з доповіді начальника Факультету (від 24.02.2020р. № 350/177/14/103) стало відомо, що 24.02.2020р. о 09 год. 00 хв. начальником НТК Факультету майором Касаткіним М.В. під час вмикання тренажера КТС-32 (літака Іл-76 МД) в будівлі № 190/62 була виявлена відсутність блоків в обчислювальній машині СМ-2М. При подальшій перевірці була виявлена також відсутність блоків в обчислювальній машині СМ-2М тренажера КТС-18 (літака Су-25) (т. 1, а. с. 186).

За фактом зникнення блоків начальником Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба було призначене службове розслідування (наказ від 24.02.2020 № 274, т. 1, а. с. 71-72).

27.02.2020р. начальник Факультету Дяків О.Ю. затвердив План усунення недоліків, відповідно до довідки перевірки організації внутрішньої служби, охорони військових об`єктів та окремих питань повсякденної діяльності на факультеті перепідготовки і підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил від 26.02.2020р., виявлених старшим офіцером відділу вартової та внутрішньої служби управління служби військ Центрального управління безпеки військової служби Збройних Сил України (далі - План усунення недоліків, т. 1, а. с. 57-62; т. 2, а. с. 100-105).

Одним із заходів заплановано привести у відповідність порядок здавання під охорону об`єктів та приміщень Факультету, виконавці відповідальні за об`єкти.

29.02.2020р. черговий Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба підготував доповідь № 350/176/9-280/93 про повторне проникнення в будівлю № 190/62 (навчальна база тренажерів) на Факультеті, в якій зазначив, що 29.02.2020р. командуванню Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба стало відомо, що з 28 на 29 лютого, під час несення чергування по Факультету, старшим викладачем кафедри підготовки льотного складу та фахівців авіаційних штабів було виявлено несанкціоноване проникнення в будівлю № 190/62 (навчальна база тренажерів) (т. 1, а. с. 187).

Таким чином, у період з 24.02.2020 року по 29.02.2020 року на території факультету було виявлено крадіжку блоків в обчислюваній машині СМ-2М тренажера КТС - 18, обчислюваній машині СМ-2М тренажер КТС-9 та обчислюваній машині СМ-2М тренажера КТЛ-32.

За даними фактами Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 24 лютого 2020 року.

Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 29.02.2020 № 73ад Про призначення службового розслідування щодо причин і передумов, що сприяли повторному проникненню на об`єкт Повітряних Сил Збройних Сил України призначене службове розслідування щодо неналежного виконання посадовими (службовими) особами Факультету службових обов`язків за фактом повторного проникнення в будівлю № 190/62 (т. 1, а. с. 11-12, 184).

За результатами службового розслідування складений акт службового розслідування, затверджений Командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України 25.03.2020 (далі Акт службового розслідування від 25.03.2020р. ( т. 1, а. с. 13-38, 157-183; т. 2, а. с. 157-183).

В Акті службового розслідування від 25.03.2020р. зафіксовано, серед іншого, що позивач та інші матеріально відповідальні особи не виконали рекомендації представників Центрального управління безпеки військової служби Збройних Сил України та Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо забезпечення надійної організації охорони приміщень та будівель навчально-тренувального комплексу (т. 1, а. с. 17); сигналізація від приміщень (дверей) навчально-тренувального комплексу взагалі відсутня, проте в журналі здавання (приймання) під охорону постійно зазначається, що сигналізація включена та в справному стані; приміщення тренажерів періодично відкривались посадовими особами навчально-тренувального комплексу, проте відповідні записи в журнал здавання (приймання) під охорону не робились; внутрішні двері та ворота приміщень на замки не зачинялись та не запечатувались (т. 1, а. с. 18).

Крім того, в Акті службового розслідування від 25.03.2020р. (пункт 4.6., т. 1, а. с. 25-26) установлені неправомірні дії позивача та причинний зв`язок між його діями та подією, що трапилася, зокрема, що позивач не вжив дієвих заходів щодо організації заходів із збереження озброєння та військової техніки навчально-тренувального комплексу факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Збройних Сил України.

За висновком Акту службового розслідування від 25.03.2020р., позивач порушив вимоги статей 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та пункт 7 Положення про навчально-тренувальний комплекс факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, затвердженого начальником факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба 13.08.2019р., далі Положення про НТК).

За результатами службового розслідування за неналежне виконання вимог зазначених вище актів запропоновано позивача понизити в посаді (підпункт 7 пункту 5 Акту службового розслідування від 25.03.2020р.).

22.04.2020р. Командувач Повітряних Сил Збройних Сил України видав наказ № 79 (т. 1, а. с. 39-46), яким понизив позивача в посаді за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статей 15, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 7 Положення про навчально-тренувальний комплекс факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба 13.08.2019р., у частині організації збереження озброєння, бойової та іншої техніки факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу начальника навчально-тренувального комплексу факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил (пункт 6 цього наказу, т. 1, а. с. 44-45).

Вважаючи даний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив із доведеності у спірних правовідносинах факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, оскільки позивачем неналежно виконувалися службові обов`язки щодо організації збереження озброєння, бойової та іншої техніки навчально-тренувального комплексу, що є підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а тому відсутні підстави для скасування наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Стаття 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України покладає на військовослужбовця обов`язок берегти державне майно.

За пунктом 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні вживати заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, слідкувати за справним станом обладнання постів, огороджень, технічних засобів охорони, зв`язку та сигналізації.

Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

За визначенням, наведеним у статті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Стаття 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначає, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За приписами статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження;

б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83 - 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Зокрема, частиною першою статті 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (частина перша статті 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).

Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування.

Службове розслідування проводиться відповідно до «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» затвердженого наказом Міністра оборони України №608 від 21 листопада 2017 року (далі - Порядок). Зокрема Порядком визначено, що службове розслідування проводиться з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Отже, вирішуючи такий спір, суд має виходити з обставин, встановлених службовим розслідуванням, характеру проступку, мотивів, за яких його вчинено, та відповідних доказів.

Як було зазначено вище, Пунктом 4.6. Акта службового розслідування встановлено неправомірні дії майора ОСОБА_1 та причинний зв`язок між ними та подією, а саме: невжиття позивачем дієвих заходів щодо організації заходів із збереження озброєння та військової техніки НТК Факультету. Також зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги:

- статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, відповідно до якого кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою;

- статті 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу), за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості;

- статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої командир (начальник) зобов`язаний:

знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;

встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;

- пункту 7 Положення про навчально-тренувальний комплекс факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, затвердженого начальником факультету 13.08.2019, якими визначена безпосередню відповідальність начальника навчально-тренувального комплексу за облік та стан озброєння, боєприпасів та техніки навчально-тренувального комплексу.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548-ХІV, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно пункту 7 Положення про навчально-тренувальний комплекс факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, затвердженого начальником Факультету 13.08.2019р., начальник НТК несе безпосередню відповідальність, серед іншого, за стан озброєння, боєприпасів та техніки навчально-тренувального комплексу; успішне виконання навчально-тренувальним комплексом завдань за призначенням; технічний стан тренажерів навчально-тренувального комплексу та їхню готовність до проведення занять.

Актом службового розслідування від 25.03.2020р. установлено, що позивач неналежно виконував службові обов`язки щодо організації збереження озброєння, бойової та іншої техніки Факультету.

Зокрема, в пункті 3.7. Акту службового розслідування вказано, що матеріально відповідальні особи за тренажери КТС-32 та КТС-9, що знаходяться в будівлях № 189/62 та № 190/62, в тому числі Позивач, не виконали рекомендації представників Центрального управління безпеки військової служби Збройних Сил України та Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо забезпечення надійної охорони приміщень та будівель навчально-тренувального комплексу; сигналізація від приміщень (дверей) навчально-тренувального корпусу, де зберігався КТС 9, була відсутня, але посадовими особами факультету у записах журналів здавання (приймання) під охорону постійно зазначалось, що сигналізація включена та в справному стані, а записи про здачу під охорону приміщення, де зберігалось майно, за яке відповідає позивач як начальник навчально-тренувального комплексу, взагалі не здійснювались, внутрішні двері та ворота приміщень, де знаходився комплексний тренажер літака КТС-9, на замки не зачинялись та не запечатувались.

Також, допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_2 , який входив до складу комісії, що проводила службове розслідування, результати якого оформлені актом від 25.03.2020р., показав, що зазначена сигналізація не була виведена до чергового, при чому була встановлена лише на дверях та була відсутня на вікнах і запасному виході.

Суд першої інстанції також узяв до уваги, що інженер групи обслуговування тренажерів ОСОБА_3 (підлеглий позивача) під час службового розслідування подав пояснення (т. 2, а. с. 50-51), у яких зазначив, що до 24.02.2020р. запасний вихід та задній двір не опечатувався.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви доданий витяг з Книги приймання та здавання будівель навчально-тренувального комплексу та ТМК-84 РЕПІТЕР факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ХНУ ПС з інвентарним номером 135/598 (т. 1, а. с. 63-64), а у судовому засіданні 28.07.2020р. долучені до матеріалів справи за клопотанням позивача повторно копії (витяги) з Книги з інвентарним номером 135/598 (т. 2, а. с. 202-203) та аналогічної Книги з інвентарним № 135/7…(якість наданої копії титульного аркуша Книги не надає можливості установити номер повністю (т. 2, а. с. 204-205).

У наданих позивачем копіях Книг відсутні записи про здавання під охорону приміщень НТК 24.02.2020р. (24.02.2020р. зроблені записи лише про їх відчинення). Наступні записи про здавання приміщень під охорону внесені до вказаної книги 25.02.2020р.

Стосовно цього позивач пояснив, що Книга приймання та здавання будівель НТК та ТМК-84 РЕПІТЕР з інвентарним номером 135/598, в якій зроблено записи про відчинення будівель, була вилучена слідчими ДБР 24.02.2020р. За повідомленням позивача, відповідальний працівник завів (роздрукував) нову Книгу 24.02.2020р., а лише 25.02.2020р. новій Книзі наданий інвентарний номер 135/790, в якій зроблений запис про зачинення будівель тренажерів 25.02.2020р. При цьому позивач наполягає, що 24.02.2020р. зачинення та здавання будівель тренажерів під охорону було виконано в установленому порядку.

З метою доведення факту вилучення слідчими ДБР книги приймання та здавання будівель НТК та ТМК-84 «РЕПІТЕР» з інвентарним номером 135/598 до апеляційного суду позивачем надана ухвала Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №487/1159/20 від 26.02.2020 (додаток 14 до апеляційної скарги), якою накладено арешт на предмети, документи та речі виявленні та вилучені 24.02.2020 року під час проведення огляду місця події території Факультету. Серед вилучених документів зазначено «Книга приймання та здавання будівель навчально-тренувального комплексу та ТМК-84 «РЕПІТЕР» факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ХНУ ПС, інвентарний № 135/598».

Однак, вказані обставини не звільнять Позивача від відповідальності, оскільки у НТК не було забезпечено належних умов (не було вжито заходів) до збереження майна НТК (тренажерів), за що відповідає безпосередньо позивач як начальник НТК, який, серед іншого, також повинен знати стан справ у зазначеному підрозділі. У ввіреному позивачу підрозділі (НТК) мало місце неналежне виконання службових обов`язків із збереження майна НТК, тоді як до обов`язків позивача як начальника НТК, належить установлювати у підрозділі такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ХНУПС від 27 грудня 2019 року №176агд «Про призначення матеріально-відповідальних осіб факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил» позивача начальника навчально-тренувального комплексу Факультету майора Касаткіна Миколу Володимировича призначено матеріально відповідальною особою та покладено відповідальність за збереження майна в будівлях №62/189, №62/190, №62/191 (навчально-тренувальний комплекс) та матеріально - відповідальною особою комплексного тренажера літака КТС- 32 ( т. 1 а.с.227-228).

За результатами проведення інвентаризації, втрат та нестач станом на 01 січня 2020 року виявлено не було (у тому числі на тренажерах КТС-9, КТС-18, КТС- 32) (наказ начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил від 23 грудня 2019 року № 155агд «Про підсумки проведення інвентаризації озброєння, військової техніки та майна на факультеті перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил» ( т. 1 а.с. 211-214).

Отже, будучи начальником навчально-тренувального комплексу, Позивач не усунув недоліки згідно Плану, після виникнення першої крадіжки майна, порушивши статті Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України.

Стосовно позиції Позивача, зазначеної в апеляційній скарзі щодо того, що він не є відповідальним за утримання будівель №62/189 (тренажер КТС - 9), №62/190 (КТС-32), колегія суддів зазначає про таке.

Як було зазначено вище, відповідно до наказу начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ХНУПС від 27 грудня 2019 року №176агд «Про призначення матеріально-відповідальних осіб факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил», на позивача було покладено відповідальність за збереження майна в будівлях №62/189, 62/190, 62/191.

Відповідно до статті 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально- психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про навчально-тренувальний комплекс факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, затвердженого начальником факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба 13 серпня 2019 року, начальник НТК несе безпосередню відповідальність за облік та стан озброєння, боєприпасів та техніки НТК. організацію і контроль протипожежного стану тренажерів та будівель, в яких вони розташовані.

Відповідно до пункту 3.1.9. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 16 липня 1997 року №300, усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні вживати заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, слідкувати за справним станом обладнання постів, огороджень, технічних засобів охорони, зв`язку та сигналізації.

Таким чином, Позивач будучи начальником НТК та прямим начальником усього особового складу навчально-тренувального комплексу, відповідно до вищезазначеного, зобов`язаний був вживати заходів щодо збереження ввіреного йому майна.

З матеріалів справи також вбачається, що щодо виявлення недоліків внутрішніх дверей та воріт, комісія в Плані усунення недоліків зазначила «Ворота боксів будівель навчально-тренувальних комплексів не опечатано з зовнішньої сторони, а з внутрішньої на замок не зачинено. На вхідних дверях сигналізація має можливість механічного відключення, на чергового факультету не виведена».

Відповідно до пункту 12 розділу II Наказу Міністра оборони України від 02 квітня 2019 № 143 «Про затвердження Правил забезпечення пожежної безпеки в системі Міністерства оборони України», на дверях, які встановлені на евакуаційних виходах, встановлюються замки, що відкриваються зсередини без ключа. Згідно вищезазначеного наказу відповідальна посадова особи факультету, в даному випадку Позивач, повинен був організувати встановлення замка, але такого, що відкривається з середини без ключа.

Стосовно посилання Позивача, що за фактом крадіжки військового майна одночасно проводилося два службових розслідування, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 24 лютого 2020 № 274 (далі - наказ № 274), підлягав розслідуванню перший факт несанкціонованого проникнення у будівлі Факультету (за фактом виявленої нестачі блоків в обчислювальній машині СМ-2М та блоків в обчислювальній машині СМ-2М тренажера КТС-18 (літака Су-25), а відповідно до наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 29 лютого 2020 № 73ад - факт повторного проникнення у будівлі Факультету, а тому частково досліджувався і перший факт з урахуванням наданих раніше пояснень.

За результатами вищезазначених розслідувань, за рішенням начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба позивача притягнуто до матеріальної відповідальності та за рішенням відповідача до дисциплінарної відповідальності.

Так, відповідно до статті 26 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Тому, колегія суддів відхиляє аргументи апелянта стосовно порушення Відповідачем Порядку проведення службового розслідування.

Отже, позивач не виконував належним чином обов`язків, покладених на нього статтями 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та пунктом 7 Положення про НТК. Зазначені положення чинного законодавства достатньо чітко визначають зміст обов`язків Позивача як військовослужбовця та начальника НТК, тому суд правильно відхилив довід Позивача про те, що в оскаржуваному наказі не вказано, які конкретно обов`язки ним порушені.

Крім того, Позивач зазначає, що до нього не було доведено зміст Плану усунення недоліків та посилається на відсутність його підпису про ознайомлення з цим документом.

Суд також відхилив зазначений аргумент позивача, з чим погоджується колегія суддів, ґрунтуючись на свідченнях допитаного в судовому засіданні начальника Факультету ОСОБА_4 , який показав, що доводив зміст Плану до позивача та надавав йому розпорядження з його виконання. У пункті 7 Положення про НТК визначено, що начальник НТК підпорядковується начальнику Факультету. У зв`язку з цим, у розумінні статті 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальник Факультету полковник Дяків О.Ю. є начальником, а начальник НТК майор Касаткіна М.В. його підлеглим. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником (статті 30, 31).

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України не передбачає обов`язку віддання наказів виключно у письмовій формі, тобто наказ може віддаватися і в усній формі.

Відтак, начальник Факультету Дяків О.Ю. уповноважений на надання розпоряджень позивачу щодо ознайомлення із Планом усунення недоліків та його виконання в усній формі. Тому, показання свідка ОСОБА_4 є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом доведення до відома позивача змісту План усунення недоліків.

Щодо посилання апелянта на необ`єктивність службового розслідування, невідповідність його висновків обставинам справи та проведення його з грубими порушеннями, колегія суддів зазначає, що Пункт 1 розділу V Порядку № 608 визначає, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення (пункт 3 розділу V Порядку № 608).

Всі ці вимоги Командуванням Повітряних Сил Збройних Сил України виконано.

Саме акт службового розслідування є носієм доказової інформації про обставини, які встановлені під час його проведення.

За приписами частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Щодо тверджень апелянта, що у відповідності до пункту 3 Розділу IV Порядку №608 він не був ознайомлений з актом службового розслідування, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивачем в ході проведення службового розслідування надавалися письмові пояснення, а отже позивач знав про проведення службового розслідування та про акт як наслідок проведення такого розслідування. Клопотання (рапорту) щодо необхідності ознайомлення з актом на адресу командування Повітряних Сил Збройних Сил України під час проведення службового розслідування не надходило (не подавалось).

Так, розділом ІV «Повноваження осіб під час службового розслідування»» Порядку №608 визначено права та обов`язки осіб, з яких вбачається право позивача на ознайомлення з результатами службового розслідування, водночас обов`язку щодо такого ознайомлення даним порядком не передбачено.

Доводи апеляційної скарги в цій частині зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наведеній в Акті службового розслідування, при цьому будь яких суттєвих порушень, які б вплинули або змінили цю оцінку, апелянтом не зазначено.

За таких обставин суд першої інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для скасування наказу про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки Позивачем неналежно виконувалися службові обов`язки щодо забезпечення внутрішнього порядку, стану і збереження озброєння, боєприпасів та техніки НТК, протипожежного стану тренажерів та будівель, в яких вони розташовані.

В судовому засіданні апеляційної інстанції Позивач надав копію рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі № 400/1609/20, яким задоволено позов ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, яким визнано протиправним та скасовано наказ начальника Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 20 березня 2020 р. № 431 в частині притягнення ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності та клопотання перед командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України про притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді «Пониження на посаді».

Зазначеним рішенням встановлено, що Відповідачем не доведено правомірності прийнятого наказу про притягнення Позивача до повної матеріальної відповідальності та порушено порядок проведення службового розслідування за фактом крадіжки військового майна: блоків в обчислюваній машині СМ-2М тренажера КТС - 18, обчислюваній машині СМ-2М тренажер КТС-9 та обчислюваній машині СМ-2М тренажера КТЛ-32.

Колегія суддів відхиляє довід позивача про преюдиційне значення при вирішенні цієї справи обставин, встановлених у рішенні П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі № 400/1609/20 щодо відсутності підстав для притягнення Позивача до матеріальної відповідальності.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Передбачене наведеною нормою процесуального права звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматись судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративний суд не повинен сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях в інших адміністративних, цивільних чи господарських справах, якщо учасник справи доведе зворотне.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених указаним положенням КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку.

Позивач визнає факт крадіжки військового майна із приміщень навчально-тренувального комплексу факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, за збереження якого він був відповідальний в зазначений період часу. Цей факт виключає преюдиційність обставин, установлених у рішенні П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі № 400/1609/20, для цієї справи.

Більш того, частиною сьомою статті 78 КАС передбачено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

У зв`язку з цим, висновок в рішенні П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі № 400/1609/20 про протиправність прийнятого наказу про притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності, не має правового значення для вирішення цієї справи.

Тому, задоволення позову у цій справі виключно з мотивів визнання рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі № 400/1609/20 протиправним прийнятого наказу про притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності, без з`ясування наявності складу дисциплінарного правопорушення, та обґрунтованості підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, не може бути підставою для скасування наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 22.04.2020 № 79 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді пониження в посаді.

Апеляційний суд під час розгляду даної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку відповідача і дійти власних висновків щодо правомірності/неправомірності такої поведінки та оскаржуваного наказу Відповідача.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст.315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 04 жовтня 2021р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.