Справа № 160/2334/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 160/2334/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Державної податкової служби України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року (головуючий суддя Букіна Л.Є.)

у справі № 160/2334/21

за позовом приватного акціонерного товариства «Суха Балка»

до Державної податкової служби України

про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Суха Балка» звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України, в якому просив визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України від 21.01.2021 № 258/ІПК/99-00-04-01-03-06.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ «Суха Балка звернулось до Державної податкової служби України із запитом № 61.6/1116 від 22.06.2020 про отримання індивідуальної податкової консультації щодо застосування змін до Податкового кодексу України при формуванні рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, а саме: чи вірно ПрАТ «Суха Балка» розуміє, що зміни відповідно до п. 1. Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 №466-ІХ, з урахуванням пп. 4.1.4, пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, застосовується платниками податків з 01.01.2021. Надана ДПС індивідуальна податкова консультація від 05.08.2020 № 3187/ІПК/99-00-04-03-03-06 суперечить нормам чинного податкового законодавства та порушує права та законні інтереси ПрАТ «СУХА БАЛКА», а отже є такою, що підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2021 адміністративний позов задоволено з тих підстав, що відповідачем здійснено помилковий аналіз нормативно-правових актів України, що призвело до надання індивідуальної податкової консультації, яка суперечить нормам права.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційна скарга фактично мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції, відповідач зазначає, що зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» №466-ІХ не оскаржувалися та не є скасованими. Суд першої інстанції, вирішуючи питання законності та обґрунтованості індивідуальної податкової консультації, вирішив захистити право позивача, котре ДПС не порушувала, а саме: вказав на те, що Законом № 466-ІХ порушено принцип стабільності, визначений положеннями пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України.

Отже, за твердженням скаржника, дана податкова консультація не суперечить нормам Податкового кодексу та не порушує право платника податків. Відповідач звертає увагу, на те, що Закон України № 466-ІХ опубліковано у виданні Голос України №84 (7341) 22 травня 2020 року. Пунктом 1 розділу II Прикінцеві положення Закону № 466-ІХ встановлено, що Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його офіційного опублікування, за виключеннями встановленими цим пунктом. Тобто, положення цього Закону № 466-ІХ, зокрема, в частині адміністрування рентної плати набрали чинності та мають застосовуватися з 23 травня 2020 року.

Не виправдання прийнятою ДПС спірною індивідуальною податковою консультацією сподівань та очікування позивача з приводу порушених питань не є підставою для визнання такої консультації протиправною.

Також відповідач зазначає, що необхідною ознакою податкової консультації, як предмета оспорювання в судовому порядку, є її відповідність визначенню рішення (акта) суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України, зокрема, породження юридичних наслідків для кола суб`єктів, яким це рішення адресовано. Втім, матеріали справи не містять доказів та обґрунтувань позивача щодо порушень спірною індивідуальною податковою консультацією його прав та законних інтересів, у тому числі й у практичному її застосуванні.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Відповідачем подано письмове клопотання про долучення до справи додаткових доказів, а саме: листа ДПС України від 07.06.2021 № 12741/6/99-00-05-02-06, згідно якому ДПС відкликає індивідуальну податкову консультацію від 31.03.2021 № 1306/ІПК/99-00-05-02-06, надану ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», і на яку посилається суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого відзиву на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, основним видом діяльності ПрАТ «СУХА БАЛКА» є добування корисних копалин, а саме: залізної руди, що здійснюється на підставі спеціальних дозволів на користування надрами. Позивач є платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Рентна плата - загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України (пп.14.1.217 ПК України).

Особливості справляння рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин врегульовуються статтею 252 ПК України, в тому числі ставки рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у відсотках від вартості видобутої корисної копалини (мінеральної сировини).

Відповідно до п. 252.20 ст. 252 ПК України в редакції, що діяла до прийняття Закону № 466-ІХ, ставки рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин установлюються у відсотках від вартості товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у таких розмірах: залізна руда 8,00.

Відповідно до п.252.22 ст. 252 ПК України до ставок рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин застосовуються коригуючі коефіцієнти, які визначаються залежно від виду корисної копалини (мінеральної сировини) та умов її видобування: видобування запасів корисних копалин ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане платником рентної плати за рахунок власних коштів, крім вуглеводневої сировини 0,70.

Законом України від 16.01.2020 №466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» внесені зміни, зокрема, щодо особливостей адміністрування рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Так, у п.252.20 ст.252 ПК України слова та цифри «залізна руда 8.00» замінено словами та цифрами: «руди заліза - 12,00, якщо середня вартість залізної руди за індексом IODEX 58% FE CFR China, що офіційно визначений світовим інформаційним агентством Platts, за податковий (звітний) період становить 70 і більше доларів США; 11,00, якщо середня вартість залізної руди за індексом IODEX 58% FE CFR China, що офіційно визначений світовим інформаційним агентством Platts, за податковий (звітний) період становить менше 70 доларів США-4».

Пункт 252.22 статті 252 ПК України викладено в новій редакції, якою уточнено умови застосування та величини коригуючих коефіцієнтів, які застосовуються при обчисленні податкових зобов`язань з рентної плати, зокрема, до ставок рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин застосовуються коригуючі коефіцієнти, що визначаються залежно від виду корисної копалини (мінеральної сировини) та умов її видобування: видобування запасів корисних копалин ділянки надр із дотримання кондицій мінеральної сировини ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане платником рентної плати за рахунок власних коштів не раніше ніж за 5 років до звітного податкового періоду, крім вуглеводневої сировини 0,95.

Таким чином, зміна Законом №466-ІХ розрахункових величин призвела, в тому числі, для позивача до підвищення рентної плати.

Пунктом 1 розділу II Прикінцеві положення Закону № 466-ІХ встановлено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його офіційного опублікування, за виключеннями встановленими цим пунктом.

Враховуючи, що Закон України № 466-ІХ опублікований у виданні Голос України №84 (7341) 22 травня 2020 року, його положення, зокрема, в частині адміністрування рентної плати, набрали

чинності з 23 травня 2020 року.

ПрАТ «СУХА БАЛКА» звернулось до ДПС України із запитом № 61.6/1116 від 22.06.2020 про надання індивідуальної податкової консультації щодо змін до Податкового кодексу України при формуванні рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, зміни до розмірів коригуючого коефіцієнту до ставок рентної плати, зміни до розділу ІІІ Податкового кодексу України «Податок на прибуток», щодо зміни вартісних критеріїв віднесення МНМА до складу основних засобів, застосування «Виробничого методу» до нарахування амортизації, внесення змін до переліку доходів та витрат, що впливають на фінансовий результат тощо, а саме: чи вірно ПрАТ «Суха Балка» розуміє, що зміни відповідно до п. 1. Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 №466-ІХ, з урахуванням п.п. 4.1.4, п.п. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, застосовується платниками податків з 01.01.2021?».

В наданій індивідуальній податковій консультації №3187/ІПК/99-00-04-03-03-06 від 05.08.2020 ДПС України зазначила, що базовим звітним (податковим) періодом для рентної плати є календарний квартал (п. 257.1 ст. 257 Кодексу), а тому декларування податкових зобов`язань з Рентної плати за II квартал 2020 року слід здійснювати шляхом складання окремих додатків 1 до Податкової декларації з рентної плати, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 17.08.2015 №719, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 03.09.2015 № 1051/27496, у яких сума податкових зобов`язань з Рентної плати за кожним відповідним видом товарної продукції обчислюється:

- за період з 01.04.2020 по 22.05.2020 - за обсяг товарної продукції видобутої за такий період із застосуванням ставок Рентної плати та коефіцієнтів до них, що діяли до набрання чинності Законом;

- за період з 2.05.2020 по 30.06.2020 за обсяг товарної продукції видобутої за такий період із застосуванням ставок Рентної плати та коефіцієнтів до них, що визначені законом.

Позивач, вважаючи, що надана ДПС України індивідуальна податкова консультація від 05.08.2020 № 3187/ІПК/99-00-04-03-03-06 є протиправною, оскільки суперечить нормам чинного законодавства та порушує права та законні інтереси ПрАТ «СУХА БАЛКА», оскаржив її в судовому порядку.

19.10.2020 Дніпропетровським окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі № 160/9849/20, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.05.2021, позов задоволено.

Враховуючи висновок Дніпропетровського окружного адміністративного суду, викладений в рішенні від 19.10.2020 у справі № 160/9849/20, ПрАТ «Суха Балка» повторно звернулось до ДПС України із запитом № 61.6/2427 від 23.12.2020 про надання індивідуальної податкової консультації з питання:

чи вірно ПрАТ «СУХА БАЛКА» розуміє, що зміни відповідно до п. 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 № 466-IX, з урахуванням п.п. 4.1.4, п.п. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, застосовуються платниками податків з 01.01.2021?».

29.01.2021 позивач отримав індивідуальну податкову консультацію від 21.01.2021 № 258/ІПК/99-00-04-01-03-06, в якій ДПС України зазначила, що Верховна Рада України прийняттям Закону України від 17 грудня 2020 року №1117-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збору даних та інформації, необхідних для декларування окремих об`єктів оподаткування» підтвердила свою позицію щодо набрання чинності Закону в частині Рентної плати, зокрема, коригуючих коефіцієнтів до її ставок з дня, наступного за днем опублікування Закону, тобто з 23 травня 2020 року.

Виходячи із змісту цієї індивідуальної податкової консультації, суд першої інстанції правильно встановив, що оскільки при наданні індивідуальної податкової консультації від 21.01.2021 № 258/ІПК/99-00-04-01-03-06 відповідач не посилався на висновки суду, викладені в рішенні суду у справі № 160/9849/20, слід вважати, що оскаржена індивідуальна податкова консультація не надавалась на виконання рішення суду у справі № 160/9849/20, а тому, адміністративні справи № 160/9849/20 та 160/2334/21 не пов`язані між собою.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пп. 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Пунктом 52.1 статті 52 ПК України передбачено, що за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Згідно з п.52.2 ст.52 ПК України індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Зі змісту п.53.2 ст.і 53 ПК України вбачається, що платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду (абз.2 п. 53.2 ст. 53 ПК України).

Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію (абз.3 п. 53.2 ст. 53 ПК України).

Відповідно до наведених вище правових норм податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання й повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його правомірної поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

Отже, індивідуальна податкова консультація як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо):

надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності;

має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана;

не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування;

має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 17.04.2018 у справі № 826/2032/16, від 22.10.2019 у справі № 520/10111/18, від 28.01.2020 у справі № 804/8131/16, від 03.12.2020 у справі № 805/112/16-а.

У постанові від 20.05.2020 у справі № 813/6584/13-а Верховний Суд дійшов також висновку, що метою індивідуальної податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту певної правової норми (норм) податкового законодавства для правильного практичного застосування платником податків норм податкового законодавства та для усунення сумнівів платника у розумінні тієї чи іншої норми закону для уникнення відповідальності за неправильне розуміння і, як наслідок, неправильного застосування таких норм.

Зі змісту пп. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 ПК України та п. 53.2 ст. 53 ПК України вбачається, що платник податків має право оскаржити індивідуальну податкову консультацію у судовому порядку як акт індивідуальної дії. При цьому, податкове законодавство пов`язує можливість такого оскарження з наявністю у індивідуальній податковій консультації суперечностей правовим нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У випадку надання неякісної та/або незаконної податкової консультації, контролюючий орган порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм законодавства та позбавляє права у вигляді отримання консультації, яка могла б дозволити платнику податків застосовувати норму податкового законодавства певним чином без ризику притягнення до відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 804/8131/16.

В даному випадку спір між сторонами виник з приводу правомірності висновків ДПС України в наданій індивідуальній податкової консультації, що положення Закону № 466-IX, зокрема, в частині адміністрування рентної плати набрали чинності та мають застосовуватися з 23 травня 2020 року.

З приводу такої позиції відповідача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що виходячи з основних засад податкового законодавства, набрання чинності законом не завжди співпадає з податковим періодом, у якому такий закон починає застосовуватися.

Відповідно до закріпленого пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України принципу стабільності передбачено, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їхні ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного періоду.

В розумінні п. 7.1 ст.7 ПК України ставка податку та порядок його обчислення є елементами податку.

За змістом ст. 25 ПК України ставкою податку визнається розмір податкових нарахувань на (від) одиницю (одиниці) виміру бази оподаткування.

Як встановлено вище, внесеними Законом України від 16 січня 2020 № 466-IX змінами до Податкового кодексу України збільшено ставку рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та величину коригуючих коефіцієнтів, які застосовуються при обчисленні податкових зобов`язань з рентної плати, тобто посилено податкове навантаження на суб`єкта господарювання, яким є позивач.

Згідно з ч.1 ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 01 січня кожного і закінчується 31 грудня того ж року.

Частиною 3 статті 27 Бюджетного кодексу України передбачено, що закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються: не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду; після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Наведені положення узгоджуються також із основними принципами податкового законодавства, проголошеними у статті 4 ПК України, які визначають зміст і спрямованість правового регулювання податкових правовідносин та повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку.

Фактично ці спеціальні принципи податкового законодавства спрямовані, окрім іншого, на конкретизацію одного з аспектів принципу правової визначеності - вимоги розумної стабільності права, яка зумовлює необхідність незмінності правових приписів протягом певного часу.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 07.09.2018 у справі № 826/18755/15, постанові від 30.03.2021 у справі № 804/846/16.

Отже, в контексті встановлених обставин та спірних правовідносин, слід виходити з того, що закріплений у пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України принцип стабільності чітко передбачає, що податки та збори, їхні ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного періоду.

При цьому зазначений принцип не лише окреслює правила нормотворення у сфері оподаткування, він визначає обсяг прав та обов`язків учасників правовідносин у такій сфері. Будь-який платник податків в Україні, опираючись на принцип стабільності, має право на незмінність режиму оподаткування, елементів податків, які ним сплачуються, протягом бюджетного року, як результат - на визначеність умов здійснення ним тієї чи іншої оподатковуваної діяльності чи діяльності, пов`язаної з виникненням об`єкта оподаткування.

Таким чином, з урахуванням принципу стабільності та дати набрання чинності Законом № 466-ІХ, нові правила щодо застосування ставок рентної плати та порядку її обчислення мають застосовуватися не раніше наступного бюджетного періоду, тобто з 01.01.2021, про що правильно зазначив суд першої інстанції.

Апеляційна скарга не містить необхідного обґрунтування на підтвердження того, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Стосовно доводів відповідача, що прийняті на момент надання спірної індивідуальної податкової консультації положення Податкового кодексу України щодо зміни з 23.05.2020 ставок рентної плати були чинними та ніяким чином не визнанні не конституційними, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що спірним у цій справі питання чинності певних норм закону не є. Спір виник з приводу часу застосування наведених вище змін Податкового кодексу України, що має інше правове визначення.

Інші доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, фактично зводяться до незгоди із результатом вирішення судом першої інстанції спору і не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відповідно до ст.317 КАС України.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі №160/2334/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко