Справа № 600/5051/21-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 жовтня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/5051/21-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Боднарюк О.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Тернопільської обласної прокуратури, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про скасування наказу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Офісу Генерального прокурора, Тернопільської обласної прокуратури, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати наказ Генерального прокурора № 127к від 06.09.2019 року, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Тернопільської області та органів прокуратури;

- поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури України на посаді керівника Тернопільської обласної прокуратури з 11 вересня 2019 року;

- стягнути з Тернопільської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 11 вересня 2019 року по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі;

- допустити до негайного виконання рішення про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на предмет дотримання вимог встановлених ст. 160, 161, 172 КАС України, суд зазначає наступне.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, який має відповідати вимогам встановленим ст. 160, 161 КАС України.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Статтею 122 КАС України визначено, що позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Звертаючись до суду, позивачем в обґрунтування заявлених вимог, в тому числі і щодо строку звернення до суду, наведено наступні аргументи.

Зокрема зазначив, що дізнався про порушення своїх прав та незаконність наказу Генерального прокурора № 127к від 06.09.2019 року одночасно з визнанням останнього потерпілим та допиту у відповідному статусі в кримінальному провадженні №0000653 від 13.08.2020 року, а саме 01 вересня 2021 року, коли йому було вручено пам`ятку потерпілого.

Позивач вважає, що з огляду на те, що про протиправність оскаржуваного наказу він дізнався 01.09.2021 року, а позовна зава направлена позивачем до суду засобом поштового зв`язку, відтак строк на оскарження наказу про звільнення позивачем дотримано.

Оцінюючи доводи, наведені позивачем щодо строку звернення до суду, суд зазначає, що поважними причинами пропуску цього строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, і мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися - не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З огляду на наведе вище, позивачем не обґрунтовано допустимими і належними доказами причини несвоєчасного звернення до суду, та зволікання такого звернення до 04.10.2021 року.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Пономарьов проти України» роз`яснив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Верховного Суду від 04.10.2019 року по справі №805/3080/18-а.

На думку суду, існування кримінального провадження, або ж допит в якості потерпілого в такому провадженні, не зумовлює поважності причин пропуску строку звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Судом також відхиляються аргументи, які стосуються психологічного стану позивача (побоювання перевірок зі сторони відповідача, тощо), оскільки такі не підтверджені жодним доказом, або ж переконливими обставинами про перебування у психологічно пригніченому стані два роки. Більше того, якщо позивач на час звільнення вважав, що на нього вчиняється будь-який тиск, саме такі обставини і мали б спонукати останнього до звернення до суду у строки встановлені законодавством, що за своєю суттю у причинному зв`язку не мало б ніякого відношення до можливих перевірок органу в якому останній працював.

Судом також відхиляються аргументи позивача, які стосуються посилань на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540 від 30.03.2020 року, оскільки оскаржуваний Наказ №127к винесений задовго до прийняття вказаного нормативного акта, а саме 06.09.2019 року на підставі заяви позивача від цього ж числа.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вищевикладене, позивачеві належить звернутися до суду з заявою про поновлення процесуального строку звернення до суду вказавши за наявності інші, поважні причини його пропуску та надавши відповідні докази на підтвердження поважності причин (за наявності).

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленими статтями 160, 161, 171 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що недоліки вказаної позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду: заяви (клопотання) про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними (за наявності) та поновлення цього строку.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних вище недоліків.

Відповідно до частини 3 статті 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Тернопільської обласної прокуратури, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про скасування наказу, залишити без руху.

2. Встановити позивачеві строк для усунення недоліків адміністративного позову, які вказані в мотивувальній частині ухвали протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Боднарюк