Справа № 160/11049/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства "Сармат" до Криворізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Кривбасводоканал», ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення,
07.07.2021 року Приватне підприємство «Сармат» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Криворізької міської ради (далі відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Кривбасводоканал», ОСОБА_1 , в якій позивач просить:
- визнати незаконним та скасувати розпорядження Криворізького міського голови №63-р від 26.03.2021 року "Про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_1 ".
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач вважає оскаржуване розпорядження незаконним, оскільки перебування на посаді директора Комунального підприємства «Кривбасводоканал» ОСОБА_1 є недопустимим. Позивач зазначає, що не дивлячись на те, що Законом України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено автоматичне продовження строку дії договору, якщо жодна зі сторін не заявить про інше, однак, КП "Кривбасводоканал", яким керує ОСОБА_1 , навмисно не включає типове положення про автоматичну пролонгацію до договорів, що пропонує для укладення споживачам. Тим самим створюються штучні умови для примушення споживачів кожного року витрачатись на переоформлення договорів та відбувається заохочення корупційної складової. Також вказує, що враховуючи наявність у ПП «Сармат» чинного права оренди та зупинення дії Рішення міськради №320 про вилучення земельної ділянки, КП «Кривбасводоканал» протиправно анулювало Технічні умови № 182, чим порушило права ПП «Сармат». Продовжуючи вчинення протиправних дій по відношенню до ПП «Сармат», 02.07.2021 року посадові особи КП «Кривбасводоканал», разом з групою невстановлених осіб близько 30 осіб, за допомогою екскаватора, самовільно увійшли на територію земельної ділянки та почали здійснювати земельні роботи. За фактом протиправного проникнення та вчинення дій посадовими особами КП «Кривбасводоканал», представниками ПП «Сармат» на місці складено заяву про вчинення кримінального правопорушення та передано співробітникам правоохоронних органів. Про недбале ставлення до своєї роботи з боку ОСОБА_1 свідчить і підбір персоналу, що проводиться Директором КП "Кривбасводоканал". Під час намагання ПП «Сармат» відновити порушені КП «Кривбасводоканал» права, керівник юридичного відділу підприємства водопостачання у спілкуванні проявив необізнаність у ключових нормативних актах у сфері водопостачання. Однією з підлеглих ОСОБА_1 є його дружина ОСОБА_2 . ОСОБА_2 , згідно з деклараціями, що подаються до Національного агентства з питань запобігання корупції, займає одну з керівних посад на підприємстві, а саме є начальником виробничо-експлуатаційного відділу КП "Кривбасводоканал". Таким чином, на думку позивача, з боку ОСОБА_1 є також порушення антикорупційного законодавства. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора, як відповідальна особа не виконував не лише вимоги контракту, а й обов`язкові для виконання приписи, що виносилися контролюючими органами у сфері надання комунальних послуг. З відкритих джерел отримано відомості про те, що 25.02.2019 року. ОСОБА_1 вже виносилася догана міським головою, у зв`язку з допущенням неконтрольованості дій його підлеглих, недотриманням вимог законодавства та умов контракту. Із подальших дій як особисто ОСОБА_1 , так і дій його підлеглих видно, що догана міського голови на керівника КП "Кривбасводоканал" не вплинула, а відповідні порушення мають систематичний характер. ПП «Сармат», як постійний інвестор та розбудовник міста Кривий Ріг, а також як особа, котра зазнала безпосередньої шкоди від дій та рішень керівництва КП «Кривбасводоканал», вважає розпорядження про продовження контракту з ОСОБА_1 таким, що має бути скасовано, адже воно прийнято всупереч законодавчо встановленим принципам здійснення місцевого самоврядування, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року провадження у справі відкрито та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання призначено на 27.07.2021 року.
23.07.2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначає, що з позовної заяви не встановлено, яким чином і як саме рішення, дії чи бездіяльність Криворізької міської ради можуть порушувати права (та які саме права) позивача у справі. Стосовно обставин, які позивач поклав в основу своїх позовних вимог, відповідач зазначає, що питання прийняття оскаржуваного розпорядження Криворізького міського голови №63-р від 26.03.2021 року «Про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_1 » є питанням, яке передбачено як законодавством, так і безпосередньо нормативним актом виконкому Криворізької міської ради, а отже є правомірним. Також відповідач зазначає, що позовна заява не містить доказів порушення прав позивача.
27.07.2021 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи.
27.07.2021 року представником третьої особи - Комунального підприємства «Кривбасводоканал» подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначає, що позивач не посилається на жодну норму права, яка була порушена саме відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення. Весь зміст обґрунтування позовних вимог зводиться до перечислення наявних, на думку позивача, порушень вимог чинного законодавства з боку КП «Кривбасводоканал». Вказує, що зазначені обставини (навіть за умови їх наявності) жодним чином не можуть бути покладені в основу адміністративного позову до Криворізької міської ради, оскільки стосуються безпосередньої діяльності КП «Кривбасводоканал», як суб`єкта господарювання та не мають відношення до виконання або невиконання відповідачем публічно-владних управлінських функцій. Зауважує, що у позивача відсутнє право на оскарження наведеного розпорядження, оскільки воно не породжує для нього жодних прав та обов`язків. Розпорядженням міського голови м. Кривий Ріг № 69-р від 12.04.2016р. ОСОБА_1 був призначений на посаду директора КП «Кривбасводоканал». Таким чином, призначення ОСОБА_3 на посаду здійснено міським головою в порядку, визначеному чинним законодавством та в межах його компетенції. Оскаржуване розпорядження прийняте в аналогічному порядку, оскільки за своєю правовою природою рішення про продовження виконання повноважень є тотожнім рішенню про призначення на посаду, оскільки передбачає уповноваження особи на здійснення певних дій на певний період. Представник Комунального підприємства «Кривбасводоканал» стверджує, що всі доводи позивача зводяться до необґрунтованої та бездоказової критики дій КП «Кривбасводоканал» та його посадових осіб, яка не стосується предмета спору.
27.07.2021 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.
27.07.2021 року розгляд справи перенесено на 10.08.2021 року.
04.08.2021 року та 05.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника Приватного підприємства "Сармат" та представника Криворізької міської ради надійшли заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у яких просять:
- судове засідання у справі, призначене на 10.08.2021 року об 11:00, провести в режимі відеоконференції з використанням представником Криворізької міської ради Сеїною О.О. власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon та електронного цифрового підпису.
10.08.2021 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що Криворізька міська рада є належним відповідачем у справі про скасування розпорядження міського голови, прийнятого щодо підприємства, що перебуває у комунальній власності. Також ПП «Сармат» у позові навело обставини, які свідчать про порушення оскаржуваним розпорядженням прав ПП «Сармат». У 2021 році розпорядженням №63-р від 26.03.2021 року контракт з ОСОБА_1 був продовжений на 3 роки, що суперечить Положенню, яке затверджено Криворізькою міською радою.
10.08.2021 року представником позивача також подані пояснення щодо відзиву КП «Кривбасводоканал», в яких вказано, крім вже зазначеної правової позиції, що оскільки діяльність КП «Кривбасводоканал», послугами якого користується ПП «Сармат» напряму залежить від керівництва, то протиправне розпорядження про призначення директора ОСОБА_1 порушує права ПП «Сармат». Керівник КП «Кривбасводоканал» має конфлікт інтересів, що можна розцінювати, як порушення Закону України «Про запобігання корупції» та є підставою для застосування зовнішнього регулювання конфлікту інтересів.
У судове засідання, призначене на 10.08.2021 року, прибули представники позивача, відповідача та третьої особи-1. Судом оголошено перерву до 30.08.2021 року.
12.08.2021 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив Криворізької міської ради та пояснення щодо відзиву КП «Кривбасводоканал», в якій викладено правову позицію, аналогічну раніше заявленій.
28.08.2021 року представником відповідача подані до суду заперечення на відповідь на відзив ПП «Сармат», в яких вказано, що відповідь на відзив не містить жодних пояснень та міркувань з приводу того, яким чином зазначені норми аргументують наявність компетенції саме у Криворізької міської ради щодо процедури прийняття оскаржуваного розпорядження № 63-р від 26.03.2021 «Про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_1 », тим більше враховуючи те, що виключні повноваження органу місцевого самоврядування передбачені ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і серед них відсутні повноваження щодо вирішення кадрових питань на підприємствах комунальної власності. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Оскаржуване розпорядження Криворізького міського голови № 63-р від 26.03.2021 р. «Про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_1 » за своїм юридичним змістом є саме актом індивідуальної дії. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 2а-2885/12/1470 правом на оскарження індивідуального акта наділена виключно особа, щодо якої він застосовується. У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 02.08.1995 року № 597 „Про типову форму контракту з керівником підприємства, що є у державній власності виконавчим комітетом Криворізької міської ради прийнято рішення від 13.04.2011 року № 136 «Про затвердження Положень про порядок призначення та звільнення з посад керівників підприємств, закладів і установ комунальної власності міста». Відповідно до розділу 4 рішення від 13.04.2011 року № 136 «Про затвердження Положень про порядок призначення та звільнення з посад керівників підприємств, закладів і установ комунальної власності міста» відповідний контракт може бути продовжений або укладений на новий чи інший термін шляхом оформлення нового контракту або додаткової угоди. Відповідно до угоди № 6 до контракту від 12.04.2016 року № 4 від 26.03.2021 відповідними сторонами (міським головою Павловим К.Ю. та директором КП «Кривбасводоканал») погоджено продовження терміну дії контракту до 12.04.2024 року.
30.08.2021 року представником позивача подано клопотання про відкладення судового засідання, через зайнятість представника позивача в іншому процесі.
30.08.2021 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.
У судове засідання, призначене на 30.08.2021 року, учасники справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом оголошено перерву до 07.09.2021 року.
31.08.2021 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив позивача, в яких викладено правову позицію, аналогічну заявленій у запереченнях, поданих до суду 28.08.2021 року.
06.09.2021 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та клопотання про відкладення розгляду справи, через зайнятість представника в іншому судовому процесі.
У судове засідання, призначене на 07.09.2021 року, прибули представники відповідача та третьої особи-1. Представник позивача та третя особа-2 у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Представники відповідача та третьої особи-1 не заперечували проти розгляду справи у письмовому провадженні.
07.09.2021 року судом ухвалено продовжувати розгляд справи в порядку письмового провадження.
У відповідності до вимог ст. ст. 205, 243 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
12.04.2016 року розпорядженням Криворізького міського голови №69-р «Про керівника комунального підприємства «Кривбасводоканал» призначено з 15.04.2016 року ОСОБА_1 на посаду директора Комунального підприємства «Кривбасводоканал» за умовами контракту, терміном на один рік.
12.04.2016 року між ОСОБА_1 та Криворізькою міською радою укладено контракт №4 про призначення ОСОБА_1 на посаду директора комунального підприємства «Кривбасводоканал».
26.03.2021 року розпорядженням Криворізького міського голови №63-р «Про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_1 » продовжено термін дії контракту від 12.04.2016 року №4 з ОСОБА_1 , директором комунального підприємства «Кривбасводоканал», на три роки, до 12.04.2024 року включно, за угодою сторін.
На виконання розпорядження від 26.03.2021 року №63-р, між Криворізьким міським головою та ОСОБА_1 укладено угоду №6 до контракту від 12.04.2016 року №4 з погодженням продовження терміну дії контракту до 12.04.2024 року.
Не погоджуючись з розпорядженням Криворізького міського голови №63-р від 26.03.2021 року "Про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_1 ", позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною другою ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як передбачено ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Виключна компетенція міських рад визначена ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Серед даних повноважень не передбачено прийняття рішень стосовно призначення осіб на посаду директорів комунальних підприємств.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.
У відповідності до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.
Згідно з п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова: призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру".
З метою підвищення ефективності роботи підприємств, закладів і установ комунальної власності міста, відповідальності їх керівників щодо виконання своїх обов`язків, у тому числі посилення контролю за збереженням та використанням комунального майна, ураховуючи зміни у чинному законодавстві, відповідно до ст.78 Господарського кодексу України, Законів України „Про освіту, „Про загальну середню освіту, „Про позашкільну освіту, „Про дошкільну освіту, „Про культуру, Кодексу законів про працю України, Постанови Кабінету Міністрів України від 02.08.1995 № 597 „Про Типову форму контракту з керівником підприємства, що є у державній власності зі змінами, керуючись Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні, виконавчий комітет Криворізької міської ради було прийнято рішення «Про затвердження Положень про порядок призначення та звільнення з посад керівників підприємств, закладів і установ комунальної власності міста».
Додатком 1 до вказаного рішення затверджено Положення про порядок призначення та звільнення з посад керівників підприємств комунальної власності міста, відповідно до п.1.2 якого Положення поширюється на керівників підприємств комунальної власності міста.
Згідно з п.1.3 Положення відповідно до ст.65 Господарського кодексу України наймання на роботу керівників підприємств здійснюється власником або уповноваженим ним органом управління шляхом укладання з ними контрактів.
Пунктом 1.4 Положення встановлено, що згідно зі ст.21 Кодексу законів по працю України контракт є особливою формою трудового договору, в якому термін його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріально-технічного забезпечення та організації праці працівників, розірвання договору встановлюються за згодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Відповідно до п.1.5 Положення контракт укладається терміном на 1 рік за типовою формою.
Пунктом 4 Положення передбачено, що протягом двох місяців до закінчення терміну дії контракту він може бути продовжений або укладений на новий чи інший термін шляхом оформлення нового контракту або додаткової угоди.
Позивач в обґрунтування своєї правової позиції щодо протиправності прийняття оскаржуваного розпорядження №63-р від 26.03.2021 року "Про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_1 ", зазначає, що контракт угодою №6 продовжено на 3 роки замість передбачено 1 року строку дії контракту.
Необхідно зазначити, що укладання контракту та продовження терміну дії контракту є різними правовими процедурами та регулюються різними пунктами Положення. 1 рік це строк, який передбачений для укладання контракту та встановлений пунктом 1.5 Положення. При цьому продовження терміну дії контракту врегульовано пунктом 4 Положення, та вказаною нормою не визначено строку, на який контракт може бути продовжено.
Відтак, судом не встановлено законодавчо врегульованого обмеження у строках продовження дії контракту про призначення на посаду директора Комунального підприємства «Кривбасводоканал». Отже, не є порушенням чинного законодавства продовження строку дії контракту на 3 роки.
Аналізуючи процедури прийняття оскаржуваного розпорядження №63-р від 26.03.2021 року "Про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_1 ", судом не встановлено порушень законодавства, оскільки вказане розпорядження прийнято уповноваженою на це особою з дотримання норм Положення про порядок призначення та звільнення з посад керівників підприємств комунальної власності міста.
Стосовно тверджень позивача щодо вчинення тиску КП «Кривбасводоканал» на споживачів-суб`єктів підприємницької діяльності, щодо порушення КП «Кривбасводоканал» законодавства у сфері економічної конкуренції, щодо вчинення підлеглими ОСОБА_1 кримінального правопорушення, то суд зазначає, що наведені у позовній заяві доводи не є підставами для визнання протиправним оскаржуваного розпорядження №63-р від 26.03.2021 року "Про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_1 ".
Наведені позивачем обставини, у випадку якщо вони порушують права та законні інтереси позивача, підлягають встановленню в рамках кримінального провадження по кожному з виявлених фактів протиправних дій та діяльності КП «Кривбасводоканал».
При цьому суд зазначає, що наданими до позову документами підтверджується, що позивач реалізує захист своїх прав шляхом звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Криворізької міської ради № 320 від 24.02.2021 року «Про використання частини земельної ділянки комунальної власності, що перебуває в оренді Приватного підприємства «Сармат», для створення майданчику відпочинку», виклику поліції та ініціювання кримінального розслідування стосовно проникнення на земельну ділянку та початку здійснення земельних робіт.
Також суд звертає увагу, що анулювання Технічних умов № 182 від 26.12.2019 року визнано протиправним у судовому порядку.
Наведені ж позивачем доводи в обґрунтування протиправності оскаржуваного розпорядження не є підставами для його скасування.
Стосовно доводів позивача про порушення ОСОБА_1 законодавства у сфері запобігання корупції, суд зазначає, що Законом України «Про запобігання корупції» встановлено процедуру дій особи, якій відомо про вчинення корупційних діянь посадовою особою, зокрема шляхом звернення з відповідним повідомленням.
Суду не надано доказів того, що позивач (або будь-яка інша особа) вчинив дії, передбачені Законом України «Про запобігання корупції» (зокрема, звернувся з відповідним повідомленням щодо вчинення ОСОБА_1 корупційних діянь).
У межах цього спору в адміністративного суду відсутні повноваження встановлювати відповідні порушення.
Таким чином, зазначені позивачем доводи не стосуються саме правомірності прийняття спірного розпорядження №63-р від 26.03.2021 року "Про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_1 ".
Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач фактично обрав неналежний спосіб правового захисту.
При цьому неправильно обраний спосіб захисту порушеного права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках за таких обставин може бути відмовлено в позові.
Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд України у постанові від 24.05.2017 року в справі № 6-951цс16, з якої видно, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні правовідносини.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, викладеної в постановах від 12.06.2018 року у справі № 826/4406/16, від 15.08.2019 року у справі 1340/4630/18, відповідно до якої гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище. Дане питання має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. При цьому, слід зазначити, що задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. У свою чергу, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Наведені позивачем доводи жодним чином не спростовують правомірності прийняття розпорядження №63-р від 26.03.2021 року "Про продовження терміну дії контракту з ОСОБА_1 ".
Так, судом встановлено, що спірне розпорядження прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав. Натомість відповідач виконав покладений на нього ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність свого рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.
Враховуючи викладене, з огляду на заявлені позовні вимоги, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви.
Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно з ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, з огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський