Справа № 580/7364/21
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року справа № 580/7364/21

14 годин 30 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря Осадчого В.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу №580/7364/21

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ( пров. Музейний 2-Д, м. Київ / просп. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18000)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, прийняв рішення.

22.09.2021 вх.36282/21 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), просить:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вельган Оксани Василівни від 12.08.2021 про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (просп. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18000, ) відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №580/2669/20.

22.09.2021 було відкрито провадження у справі, судове засідання призначене на 29.09.2021, відкладено до 01.10.2021, 04.10.2021.

Позивач в судове засідання не прибув, 04.10.2021 вх. № 38212/21, вх. 38215/21 направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, відзив не надав, представник Вельган О.В. вх.38033/21 просила справу розглядати без участі представника відділу.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно з ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду адміністративного позову за відстуності учасників справи у письмовому провадженні та відповідно до ч.4 ст.229 КАС України не здійснювати фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В обґрунтуванні позову зазначено, що зазначення у виконавчому листі в найменуванні відповідача з правильним кодом ЄДРПОУ державного органу, якому підпорядковується боржник, не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Держави України в особі органів, уповноважених її представляти: Головного управління Державної казначейської служби у Черкаській області, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Золотоніської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо невиплати належної суми допомоги до 5 травня 2020 року; стягнути з відповідача невиплаченої допомоги в сумі 6800,00 грн до 5 травня за 2020 рік, передбаченої ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаської обласної державної адміністрації щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити з урахуванням раніше виплаченої суми недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком позивачу, а саме 6800,00 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судом встановлено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/2669/20, яке набрало законної сили 23.06.2021 - постанова суду апеляційної інстанції ЄДРСР 97839074 (ВС 98547938). 16.07.2021 видано виконавчий лист, що був поданий для примусового виконання.

Судом встановлено, що у рішенні суду відповідачем визначено Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаської обласної державної адміністрації (), за реєстраційними відомостями найменування відповідача Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ().

Перевіряючи за критеріями частини 2 статті 2 КАС України дії державного виконавця про повернення виконавчого листа без виконання, суд зазначає про таке.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що дії державного виконавця Вельган О.В. під час прийняття до виконання виконавчого листа у справі № 580/2669/20 не відповідали принципу законності (частина 2 статті 19 Конституції України), позаяк вчинені не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України - не враховано висновки Верховного Суду у справах щодо застосування норм Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 471/283/17-ц погодився саме з судом першої інстанції та сформував правовий висновок, відповідно до якого відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є обов`язковою підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання і не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Судом встановлено, що дії державного виконавця Вельган О.В. під час прийняття до виконання виконавчого листа у справі № 580/2669/20 були вчинені без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано та необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження» (ч.3 ст.18), де передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Аналогічний правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 27.12.2018 у справі № 469/1357/16ц, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові № 6-62цс14 від 25.06.2014, де йдеться про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Судом встановлено, що дії державного виконавця О.В.Вельган під час прийняття до виконання виконавчого листа у справі № 580/2669/20 не вчинені добросовісно і розсудливо, без надмірного формалізму. У рішенні у справі №580/2669/20 та у виконавчому листі від 16.07.2021 №580/2669/20 зазначено ідентифікаційний код боржника - Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаської обласної державної адміністрації 21367450, що є тотожним коду з найменуванням: Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

ЄСПЛ у справі De Geouffre de la Pradelle проти Франції, 16.12.1992 зазначив, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, позаяк доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові у правосудді. Верховний Суд у постанові від 05.08.2020 у справі № 177/1163/16-ц зазначив: під час застосування процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, що можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Доказів виправлення описок та/або помилок у рішенні чи виконавчому листі за даними ЄДРСР не встановлено.

Описки - помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню належать лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Державним виконавцем на виконавчому листі вчинено запис: повернуто п.6 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (без вказівки на частину статті), у повідомленні від 12.08.2021 зазначено: «виконавчий документ не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у графі боржник зазначено Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаської обласної державної адміністрації , а згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом визначено: Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат».

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Про істотний характер недоліків виконавчого листа №580/2669/20 та/або невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 4 (частина 1 - про що у виконавчому документі зазначається: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти) у повідомленні державного виконавця, яким застосовано пункт 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» не зазначено, відповідний пункт частини 1 статті 4 не вказано.

Позаяк Сивухін Г.С. не надав доказ на підтвердження дати звернення до виконавчої служби з виконавчим листом №580/2669/20, за відсутності відзиву на позов, то недотримання/дотримання строку повернення виконавчого документа, що не обґрунтовано учасниками справи, суд офіційно не встановив.

Згідно відомостей ЄДР: повним найменуванням відповідача є «Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат»; юридична адреса: вул. Максима Залізняка, 10, м. Черкаси, 18036; ідентифікаційним кодом відповідача в ЄДРПОУ є 21367450, тобто саме такі реквізити зазначені у рішенні стосовно відповідача за даними наданими позивачем без заперечень з боку відповідача, що відповідає відомостям в ЄДР і надає можливість ідентифікувати юридичну особу, місце і найменування в структурі органів влади та територіальність з додатковою інформацією щодо підпорядкування у найменуванні - Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаської обласної державної адміністрації.

Відповідно до типового положення про центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 25.04.2006 № 147 Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - Центр) є державною установою і підпорядковується Департаменту соціального захисту населення обласної, Київської міської державних адміністрацій.

Варто зазначити, що суди апеляційної і касаційної інстанції не допустили заміни неналежного відповідача, що свідчить про те, що суд першої інстанції з метою забезпечення доступу до суду, перевіряючи дотримання вимог оформлення позову із таким найменуванням відповідача, якого можна ідентифікувати за кодом ЄДРПОУ, не допустив надмірного формалізму і прийняв рішення, де немає описок чи помилок, позаяк позивач і відповідач не надавали уточнюючу інформацію щодо повного найменування відповідача у контексті структурної належності до Департаменту обладміністрації, який бере участь у здійсненні заходів соціального забезпечення позивача.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду розглянув справу № 923/37/20 та роз`яснив: зміна найменування юридичної особи, в тому числі й скасування запису про її перейменування, не впливає на правоздатність цієї особи, оскільки залишається однією й тією ж особою, з тим же ідентифікаційним кодом незалежно від найменування.

Варто врахувати висновки у рішенні Європейського суду з прав людини: не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення у справі De Geouffre de la Pradelle проти Франції, 16.12.1992). У рішенні справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії, №38366/97 та інші Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог (це визнане порушенням п. 1 ст. 6 ЄКПЛ).

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень як сукупність дій визначених у Законі №1404 органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону належать примусовому виконанню.

Право на виконання судового рішення є частиною загального права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Держава, гарантуючи право на виконання судового рішення, повинна вживати передбачених для цього законом заходів і у встановленому законом порядку. Головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Європейський суд з прав людини наголошує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, що надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло би породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, що Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (Hornsby v. Greece, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997).

Суд враховує, що «рівень виконання судових рішень надзвичайно низький. Основна проблема полягає в оскарженні виконавчих документів. Доцільно надати вітчизняній Феміді дієві механізми контролю за виконанням судових рішень». https://zib.com.ua/ua/149188-vo_golovi_vrp_poyasniv_yak_podolati_problemu_nevikonannya_su.html

ВПВС у справі №П/9901/736/18 зазначає, що виходячи з норм Конституції, а також з норм міжнародного права, повернення адміністративного позову з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Посилаючись на практику ЄСПЛ, Верховний Суд у справі № 488/3753/17-ц зазначив, що формалізм у процесі є позитивним і необхідним явищем, позаяк забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд дійшов висновку про достатні підстави для скасування повідомлення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) О.В.Вельган про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 12.08.2021 № 8222, що виявились у надмірному формалізмі під час забезпечення виконання судового рішення, зобов`язавши відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (просп. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18000, ) відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №580/2669/20 при поверненні виконавчого листа для подальшого виконання щодо боржника Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаської обласної державної адміністрації () згідно реєстраційних відомостей щодо найменування відповідача Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат з ідентифікаційним кодом .

Судові витрати згідно з частиною 1 статті 132 КАС України складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з абзацом 1 частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази, то питання розподілу судових витрат вирішенню не належить.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 139, 242-245, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 293, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вельган Оксани Василівни від 12.08.2021 про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання;

Зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (просп. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18000, ) відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №580/2669/20.

Судові витрати не розподіляються.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255, 272 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 272, 293, частиною 6 статті 287, статтями 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.6 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень. Надсилання до суду апеляційної інстанції матеріалів окремих категорій термінових адміністративних справ, визначених параграфом 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу, здійснюється судом першої інстанції невідкладно після надходження апеляційної скарги; апеляційні скарги, що надійшли після направлення справи до адміністративного суду апеляційної інстанції, невідкладно направляються до адміністративного суду апеляційної інстанції з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ];

відповідач: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) [просп. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18000, ].

Повне судове рішення складено 04.10.2021.

Суддя Л.В. Трофімова