Справа № 360/5373/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про передачу адміністративної справи до іншого адміністративного суду

04 жовтня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/5373/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 10.09.2021 ВП № 66024131 про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 10.09.2021 ВП № 66024131 про накладення штрафу.

Вирішуючи питання щодо прийняття адміністративного позову до провадження, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. […] фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому ані зазначена стаття, ані Закон України «Про виконавче провадження» не визначають підсудність таких справ.

Зі змісту положень статті 20 КАС України, яка регламентує питання розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, вбачається, що дана справа належить до предметної підсудності окружного адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд встановив, що позивач Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зареєстрований за адресою: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19.

Відповідач Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зареєстрований за адресою: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13.

Тобто, з огляду на предмет оскарження зазначена справа територіально підсудна Окружному адміністративному суду міста Києва.

З огляду на зазначене дана справа територіально не підсудна Луганському окружному адміністративному суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана (частини перша, друга статті 30 КАС України).

Оскільки дана справа територіально підсудна Окружному адміністративному суду міста Києва, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для передачі справи до Окружного адміністративного суду міста Києва за територіальною підсудністю.

Керуючись статтями 26, 26, 29, 241, 243, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу № 360/5373/21 за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 10.09.2021 ВП № 66024131 про накладення штрафу передати на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва (вулиця Петра Болбочана, 8, корпус 1, Київ, 01051).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

СуддяІ.О. Свергун