Справа № 120/2825/20-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 120/2825/20-а

29 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, вчинених на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі 120/2825/20-а залишено без задоволення.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 26 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року - без змін.

20 серпня 2021 року ОСОБА_1 подано до суду апеляційної інстанції заяву про роз`яснення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року.

Так, у своїй заяві ОСОБА_1 просить роз`яснити наступне:

1) на підставі яких норм матеріального та процесуального права суд апеляційної інстанції, зробив висновки про те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні моєї заяви? Адже, підстави, за якою було залишено мої основну та додаткову заяви без задоволення в частині поданої в порядку ст. 383 КАС України, а саме в зв`язку із виникненням нових спірних правовідносин, ч. 6 ст. 383 КАС України не передбачено. Оскільки, виходячи із змісту ч. 6 ст. 383 КАС України, слідує, що вона містить лише одну підставу для залишення заяви без задоволення, а саме: за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи - позивача. Суд першої інстанції при розгляді моєї заяви поданої в порядку ст. 383 КАС України в супереч ст. 90 КАС України відмовився надати правову оцінку зібраним по справі доказам щодо прийняття Відповідачем на виконання рішення ВОАС від 02.09.2020 року свого рішення № 62 від 30.10.2020 року, яким мені було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, однак, виходячи із розміру 50% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, а тому відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України підстав для залишення даних заяв поданих в порядку ст. 383 КАС України не було;

2) чому суд апеляційної інстанції не звернув уваги і не надав юридичної оцінки тому, що суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи і не вирішив питання щодо застосування відповідно до ст. 382 КАС України судового контролю за виконанням рішення суду, про що було зазначено в прохальній частині моїх заяв та мало б бути одним із предметів розгляду заяв. Адже, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення в цій частині. Чи я щось плутаю? В ухвалах від 20.06.2018 р. у справі № 800/592/17 та від 05.07.2018 р. у справі № 206/3911/17, Верховний Суд зазначав про те, що клопотання про встановлення судового контролю може бути подано і задоволено судом уже після ухвалення рішення у справі;

3) чому суд апеляційної інстанції вважає, що ВОАС не мав можливості надавати правову оцінку зазначеним обставинам в ході розгляду заяви, яка подана в порядку ст. 383 КАС України, в силу того, що між позивачем та органом пенсійного фонду виникли нові спірні правовідносини. Адже, ст. 383 КАС України була спеціально введена для того щоб вирішувати спірні питання, які виникають при виконанні рішення суду, яке набрало законної сили шляхом визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду. Виникнення спірних правовідносин на виконання рішення суду, як це має місце в даній ситуації, є підставою для розгляду заяви в порядку ст. 383 КАС України. Чи я щось не розумію? Так роз`ясніть мені будь ласка це;

4) мені не зрозуміло які, нові спірні правовідносини мала на увазі колегія суддів апеляційного суду, погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в цій частині, якщо відповідно до КАС України, оскільки відповідно до ст. 383 КАС України та правових позицій Верховного Суду викладених ним в постановах від 31.05.2016 року по справі № 826/11379/14, від 10.05.2016 року по справі №п/800/3 62/15, від 20.04.2016 року по справі №826/16796/14, від 12.04.2016 року по справі №813/7851/13-а, від 01.03.2016 року по справі № 826/4860/13-а, від 03.02.2016 року по справі 826/72/15, від 02.02.2016 року по справі № 804/14800/14, від 24.11.2015 року по справі №816/1229/14 (21-3669а15), від 17.11.2015 року по справі № 2а-18442/11/2670, від 16.09.2015 року по справі № 8 26/4418/14 (21- 1465а15), постанові від 25.06.2020 р. у справі № 0240/2226/18-а, пп. 46 та п. 47 рішення від 16.06.2020 року в зразковій справі № 620/1116/20, з введенням спеціальної ст. 383 КАС України, яка передбачає визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, і за наявності підстав для задоволення заяви зобов`язує суд постановляти ухвалу в порядку ст. 249 цього Кодексу, всі спірні питання вирішуються в порядку ст. 383 КАС України;

5) чому судами першої та апеляційної інстанції було проігноровано правові позиції Верховного Суду викладені, як у вищезазначених постановах, так в рішення від 16.06.2020 року в зразковій справі № 620/1116/20, згідно яких, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права (п. 46).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Зазначена стаття наводить на висновок, що роз`яснення постанови або ухвали суду здійснюється судом який постановив відповідне рішення та яке набрало законної сили. Таке роз`яснення можливе, якщо неможливо виконати судове рішення, оскільки високою є ймовірність неясності його резолютивної частини. Тому механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане КАС України.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що судом апеляційної інстанції не змінювалось та не приймалося нового судового рішення у даній справі, що могло б зумовлювати звернення за роз`ясненням судового рішення суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим, судова колегія приходить до висновку про відсутність будь-яких законних підстав для задоволення заяви відповідача про роз`яснення вказаного судового рішення, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.243, 254, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Сапальова Т.В.