Справа № 640/26703/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 жовтня 2021 року м. Київ № 640/26703/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

визнати рішення/дії/бездіяльність контролюючих органів (посадових осіб) державної податкової служби у місті Києві, зокрема ГУДПС у м.Києві, ДПС України щодо порушень правил реєстрації, організації обліку платника податків стосовно громадянина підприємця ОСОБА_1 - особи, яка через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та подала до контролюючого органу у 2015 році повідомлення, неправомірними і носять характер тривалого правопорушення;

зобов`язати легітимно існуючий станом на сьогодні Головний орган Державної податкової служби України у м.Києві усунути всі помилки і порушення, допущені посадовими особами державної податкової служби у м.Києві стосовно реєстрації особи, що відмовилась від ідентифікаційного коду, ОСОБА_1 , привести у відповідність реєстраційні дані ОСОБА_1 у облікових реєстрах ДПС;

визнати неправомірними рішення/дії/бездіяльність контролюючих органів (посадових осіб) державної податкової служби у місті Києві, зокрема ГУДПС у м.Києві, щодо відмови виконання Закону №592-ІХ від 13.05.2020, проведення камеральної перевірки та списання боргу з ОСОБА_1 через відсутність технічних можливостей та зняття з податкового обліку підприємця;

зобов`язати відповідальних посадових осіб ДПС вжити необхідних заходів для прискорення об`єднання інтегрованих карток, які були відкриті податковою службою за РНОКПП НОМЕР_1 та серією/номером паспорта НОМЕР_2 ОСОБА_1 ; забезпечити технічні можливості введення всіх звітів, поданих ОСОБА_1 від 03.07.2020 разом із поданою заявою № Ф/82042 про списання боргу; провести камеральну перевірку та списати нарахований борг у відповідності до вимог Закону №592-ІХ від 13.05.2020, зняти з податкового обліку підприємницьку діяльність ОСОБА_1 та видалити її персональні дані з податкових реєстрів у відповідності до чинного законодавства;

визнати рішення/дії/бездіяльність контролюючих органів (посадових осіб) державної податкової служби у місті Києві, зокрема ГУДПС у м.Києві з кодом щодо оформлення вимоги про стягнення боргу за № Ф-16705-17У від 13.05.2019 з ОСОБА_1 неправомірними, а сам документ, підписаний представником юридичної особи ГУДПС у м.Києві з кодом ЄДРПОУ 4314126 під назвою вимога №Ф-16705-17У від 13.05.2019 недійсним, оскільки формувати і подавати його до примусового стягнення юридична особа ГУДПС у місті Києві (з кодом 43141267) не мала відповідних повноважень і аргументованих підстав, а сам документ містить недостовірну інформацію;

зобов`язати існуючий станом на сьогодні легітимний Головний орган ДПС у м. Києві відкликати недійсний документ, виданий юридичною особою ГУДПС у м.Києві (з кодом 43141267) під назвою вимога № Ф-16705-17У від 13.05.2019 з Оболонського РВ ДВС у м. Києві.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи, зокрема, відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен був дізнатись, що містяться у частині другій статті 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення її прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

Слід зауважити, що правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду, виникли у 2018 році, водночас з даним позовом позивач звернувся у червні 2021 року, тобто з істотним пропуском строку передбаченого статтею 122 КАС України.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 по справі №240/12017/19, зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Як зазначила позивач в позовній заяві, відмовившись від ідентифікаційного коду вона повідомила державну фіскальну службу у м. Києві у 2015 році. Таким чином, правовідносини з приводу яких виник спір щодо порушення правил реєстрації, організації обліку платника податків стосовно громадянина підприємця ОСОБА_1 - особи, яка через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків виник у 2015 році. При цьому, позивач з 2015 року мала можливість з"ясувати порядок її обліку - за паспортом чи кодом, проте таких дій позивачем своєчасно вчинено не було.

Водночас з даним позовом позивач звернувся у вересні 2021 року, тобто з істотним пропуском строку передбаченого статтею 122 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, позивачу необхідно у строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати заяву про поновлення строку звернення до суду із наданням доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог в частині визнання рішень/дій/бездіяльності контролюючих органів (посадових осіб) державної податкової служби у місті Києві, зокрема ГУДПС у м.Києві, ДПС України щодо порушень правил реєстрації, організації обліку платника податків стосовно громадянина підприємця ОСОБА_1 - особи, яка через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та подала до контролюючого органу у 2015 році повідомлення, неправомірними і носять характер тривалого правопорушення.

Згідно з пунктами 2, 4 частини п"ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

ОСОБА_1 визначила себе, як скаржника (боржника) та зазначила суб"єктом оскарження Головне управління ДПС у м. Києві. При цьому, вимоги заявлені до невизначеного кола осіб: контролюючих органів (посадових осіб) державної податкової служби у місті Києві, зокрема ГУДПС у м.Києві, ДПС України.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно належним чином оформити позовну заяву з визначенням сторін у справі.

Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Проте, вимоги позову (зміст позовних вимог) ОСОБА_1 є неконкретизованими (не вказано конкретно дій, бездіяльності, рішень, які підлягають визнанню протиправними) та викладені у спосіб, що не відповідають положенням статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 917,60 грн.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір з урахуванням уточнених позовних вимог та враховуючи, що розмір судового збору підлягає сплаті в розмірі 908 грн за кожну вимогу немайнового характеру та враховуючи, що оскарження спірної вимоги №Ф-16705-17У від 13.05.2019 є вимогою майнового характеру, розмір судового збору щодо оскарження якої складає 908 грн.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви у строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду, оформленої належним чином позовної заяви та квитанції про доплату судового збору з урахуванням уточнених позовних вимог та враховуючи, що розмір судового збору підлягає сплаті в розмірі 908 грн за кожну вимогу немайнового характеру та враховуючи, що оскарження спірної вимоги №Ф-16705-17У від 13.05.2019 є вимогою майнового характеру, розмір судового збору щодо оскарження якої складає 908 грн.

Керуючись ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя М.А. Бояринцева