Справа № 462/6535/21
Суддя: Бориславський Ю. Л.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/6535/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2021 року головуючий суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л.розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Назаркевич С.М. звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4680002 від 24.08.2021 року. Позовні вимоги мотивує тим, що постановою серії ЕАО № 4680002 від 24.08.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 гривень та вказано, що 24.08.2021 року ОСОБА_1 у с. Гірне дорога Київ-Чоп 628 км на автомобілі марки «Volkswagen Touareg» зі швидкістю 75 км/год., чим перевищив швидкість на 20 км/год. та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак, ОСОБА_1 не вчиняв даного адміністративного правопорушення, його швидкість становила 60-65 км/год., крім цього вказав, що відсутні докази розміщення дорожнього знаку 5.70 на вказаному відрізку дорогу. Вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною. Також вказав, що прилад фіксації швидкості руху Trucam LTI 20/20 був у руках інспектора патрульної поліції, що є незаконним, а також покази такого не можуть бути взяті до уваги, так як вказаний прилад при поганих погодних умовах міг мати похибку. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.09.2021р. відкрито провадження у справі. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідачів Кульченко М.В. подано суду відзив на позов, у якому позовні вимоги заперечив повністю, вказав, що вимоги позивача є безпідставними і такими що до задоволення не підлягають. Так, 24.08.2021 року близько 11 год. 49 хв. в ході виконання службових обов`язків інспектор батальйону № 2 Управління на а/д М-06 Київ-Чоп /628 км/ здійснюючи вимірювання швидкості автомобілів лазерним вимірювачем швидкості TruCAM 20/20, серійний номер ТС000652 було зафіксовано рух автомобіля Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю 75 км/год., чим водій автомобіля ОСОБА_1 перевищив дозволений ліміт швидкості більше ніж на 20 км/год. та порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. Зазначений пристрій (ТruСАМ) відповідає всім вимогам законодавства, пройшов відповідну повірку та його покази являються належними, допустимими, достовірними доказами. Вказав, що інспектор діяв у межах та спосіб передбачені чинним законодавством України, постанова обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Представник позивача - адвокат Назаркевич С.М. подав відповідь на відзив, у якій вказав, що відсутні докази розміщення дорожнього знаку 5.70 ПДР на ділянці дороги, де їхав позивач, а також, що позивач їхав у межах населеного пункту.

Суд не приймає до уваги подане представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки таке клопотання є повторним, судом надано можливість для позивача на особисту участь у судових засіданнях та участь його представника, відповідачем подано відзив на позов, представником позивача подано відповідь на відзив, а тому, зважаючи на строки розгляду справ даної категорії, визначені ст. 286 КАС України, суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за наявними доказами.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи /у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження/, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження, суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАО № 4680002 від 24.08.2021 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та оштрафовано на 340 гривень за те, що він 24.08.2021 року о 11:49 год. у с. Гірне дорога Київ-Чоп М06 628 км порушив п.12.4 Правил дорожнього руху, а саме керуючи автомобілем Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 75 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті с. Гірне більш ніж на 20 км/год.

Згідно даної постанови, швидкість руху вимірювалась приладом TruCAM LTI 20/20, ТС000652.

Положеннями ч. 2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.1, 2, 3 ст. 122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Як вбачається із матеріалів справи лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20, ТС000652, яким зафіксовано рух автомобілем Volkswagen Touareg,номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується долученим фото із візуалізованими даними приладу, є сертифікованим /сертифікат перевірки типу дійсний до 26.12.2028 року та сертифікат відповідності/, пройшов повірку /свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки № 22-01/20475 чинне до 24.11.2021 року/ /а.с.32, 33, 37/.

Згідно роздруківки файлу _СА000_0824_115630.jmf з лазерного вимірювача швидкості, приладом TruCAM LTI 20/20, ТС000652 зафіксовано дату, час, місце руху автомобіля Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_1 , визначено обмеження швидкості руху, яке діє у даній місцевості, зафіксовано швидкість руху вказаного автомобіля та вказано дистанцію, на якій перебував даний автомобіль від приладу у момент фіксації швидкості руху /а.с.28/.

Суд приймає до уваги доводи відповідача про те, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС000652 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Зважаючи, що згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС000652, спроможний робити лазерну фіксацію в автоматичному режимі, тому його показники можливо розцінювати, як беззастережний доказ по справі.

Крім цього, лазерний вимірювач TruCAM LTI20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачає, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відтак, дане положення Закону дозволяє інспектору патрульної поліції використовувати інформацію, отриману із відеотехніки, що закріплена на форменому одязі, службових транспортних засобах з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також суд приймає до уваги доводи відповідача про те, що державна експертиза у сфері криптографічного захисту інформації підтверджує правильність реалізації у приладі TruCam алгоритму шифрування AES, який забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ТС000652 може засвідчувати порушення позивачем швидкісного режиму, а тому є належним доказом по справі.

Суд критично оцінює доводи представника позивача про відсутність доказів розміщення дорожнього знаку 5.70 ПДР, а також, що позивач їхав у межах населеного пункту, виходячи з такого.

Судом оглянуто офіційний сайт Департаменту патрульної поліції за вказаним відповідачем посиланням: http/://patrol.police.gov.ua/2021/03/19/prylady-trucam-zbilshuyemo-kilkist-dilyanok-na-yakyh-patrulni-vymiryuvatymut-shvydkist, де вказано, що на автодорозі Київ-Чоп М06 на відрізку від 614 до 686 км з 12.06.2020 року розташовано пристрої вимірювання швидкості TruCam, а також вказано, що про використання таких приладів водіїв повідомлятимуть дорожні знаки, які попереджають про фото- та відеофіксацію порушень.

Згідно постанови серії ЕАО № 4680002 позивач вчинив адміністративне правопорушення у межах населеного пункту, а саме с. Гірне Стрийського району Львівської області.

Крім цього, доводи позивача спростовуються безпосередньо фотознімком, здійсненим сертифікованим приладом TruСAM LTI 20/20 ТС000652, на якому зазначені координати вчинення правопорушення.

Відтак, суд приймає до уваги доводи відповідача про те, що фіксацію адміністративного правопорушення здійснено належним сертифікованим приладом, правопорушення вчинено у межах населеного пункту та у зоні дії дорожнього знака 5.70.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача інспектором патрульної поліції було винесено постанову, зі змістом якої позивача було ознайомлено та роз`яснено права та строки її оскарження.

Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що зафіксовано на нагрудному відеореєстраторі поліцейського.

Крім цього, суд звертає увагу, що з оглянутого судом відеозапису з камери відеореєстратора поліцейського вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 не заперечив факту перевищення ним швидкості, натомість уточнив у працівника поліції допустиму швидкість та запитав чи можна не накладати на нього штраф за незначне перевищення швидкості.

Виходячи із вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що при прийнятті рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прав позивача, а постанова серії ЕАО № 4680002 від 24.08.2021 року є законною та обґрунтованою, а тому адміністративний позов слід залишити без задоволення, а постанову по притягнення до адміністративної відповідальності без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 286, 293 КАС України, ст. 7, 9, 122, 245, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення, постанову серії ЕАО № 4680002 від 24.08.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП про адміністративні правопорушення у вигляді накладення штрафу у розмірі 340 гривень - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.