Справа № 200/10819/20-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2021 року справа №200/10819/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі № 200/10819/20-а (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.), складеного у повному обсязі 16 березня 2021 року у м. Слов`янськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним рішення, скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про:

визнання протиправним рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 26 червня 2020 року №90, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги: старшому солдату у відставці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), якого 07 листопада 2019 року звільнено з військової служби та 03 березня під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 25 % втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини;

скасування Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26 червня 2020 року №90, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги: старшому солдату у відставці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), якого 07 листопада 2019 року звільнено з військової служби та 03 березня під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 25 % втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини;

зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,як особі, яка частково втратила працездатність внаслідок захворювання, отриманого під час захисту Батьківщини в розмірі 28665 грн.(а.с. 1-5)

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року продовжено процесуальний строк для подання доказів, зокрема, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 100).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, що оформлене протоколом від 26 червня 2020 року №90, в частині відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок отримання захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 106-108).

Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що дата встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, відтак, для її призначення необхідно застосовувати той порядок який діяв на дату встановлення ступеня втрати працездатності.

Вважає, що позивач не має права на отримання спірної допомоги, оскільки втрата працездатності встановлено після спливу тримісячного строку після його звільнення з військової служби.

Зазначив на дискреційні повноваження міністерства при виплаті спірної допомоги. (а.с. 115-118).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого20 лютого 1998 року Артемівським РВУМВМ України в Донецькій області. Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 7 липня 2017 року (а.с. 8, 17-18, 98).

Довідками Міністерства оборони України від 17 вересня 2019 року №313055, № 323054 підтверджується безпосередня участь позивача у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (а.с. 92, 93).

У період з 21 листопада 2016 року по 7 листопада 2019 року позивач проходив військову службу за контрактом, що підтверджується записами у військовому квитку Серії НОМЕР_3 та не є спірним між сторонами (а.с. 89-91).

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 7 листопада 2019 року №326 вирішено вважати такими що вибули із списків складу військової частини, зокрема старшого солдата ОСОБА_1 , звільненого у відставку наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) №298РС від 7 листопада 2019 року, з військової служби відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ( за станом здоров`я). Підставою наказу є, зокрема свідоцтво про хворобу №1498 (а.с. 7, 94).

Згідно із свідоцтвом про хворобу №1498 госпітальної військово-лікарської комісії терапевтичного профілю військової частини НОМЕР_5 захворювання ОСОБА_1 , так, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с. 9, 96-97).

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №032436, виданою Обласною медико-соціальною експертною комісією № 1 (м. Краматорськ), ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 у відсотках первинно одноразово становить 25 відсотків на 7 листопада 2019 року, захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини. Дата огляду - 3 березня 2020 року (а.с. 16, 95).

19 березня 2020 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, так, пов`язаним із захистом Батьківщини.

27 травня 2020 року Донецький обласний військовий комісаріат подав до Міністерства оборони України висновок щодо відсутності права ОСОБА_1 на отримання грошової допомоги, додавши: заяву, згоду на обробку персональних даних, копію паспорта, копію ідентифікаційного номеру, копію військового квитка, довідки про безпосередню участь в АТО, копію освідчення учасника бойових дій, витяг з наказу про виключення зі списків особового складу, копія довідки МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності, копію свідоцтва про хворобу, копію виписки з медичної карти, копію листа Бахмутського ОМВК, копія листа Донецького ОВК, копія направлення на МСЕК, реквізити АТ «Ощадбанк».

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26 червня 2020 № 90 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки його звільнено з військової служби 7 листопада 2018 року, а 3 березня 2020 року встановлена ступінь втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.

ІНФОРМАЦІЯ_2 листом №11/783 від 8 липня 2020 року повідомив позивача про відмову в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги (а.с. 6).

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача щодо невиплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою професійної працездатності.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на отримання спірної допомоги порушено та підлягає відновленню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Статтею 41 Закону № 2232-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІ).

Пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Відповідно до пункту 6 статті 16-3 Закону № 2011-ХІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Пунктом 9 цієї статті встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року N 975 (далі - Порядок N 975).

Відповідно до п.3 Порядку N 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Тобто, виходячи з приписів наведених норм, у разі встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 750/5074/17 та у справі № 820/1835/18, від 12 лютого 2019 року у справі № 816/1458/18 та від 10 липня 2019 року у справі № 2040/7881/18.

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 032436, ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 у відсотках первинно одноразово становить 25 відсотків на 7 листопада 2019 року, захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

Тобто, довідкою огляду МСЕК позивачу встановлено втрату працездатності внаслідок захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, з 7 листопада 2019 року, що нівелює твердження відповідача, що дата встановлення втрати ступеня працездатності є 03 березня 2020 року.

Відтак, встановлення втрати ступеня працездатності співпадає з датою звільнення позивача з військової служби (7 листопада 2019 року), тримісячний строк на звернення за виплатою спірної допомоги (її встановлення) не пропущено, відтак, доводи відповідача щодо правомірності відмови у її призначенні є помилковими.

Таким чином, рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, що оформлено відповідним протоколом, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Обираючи спосіб захисту, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушеного права позивача у даній справі є прийняття рішення про зобов`язання відповідача призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, як особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок отримання захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності. у даному випадку втручання у дискреційній повноваження не відбулось з огляду на порушене право на отримання спірної допомоги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі № 200/10819/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі № 200/10819/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 04 жовтня 2021 року.

Судді А.В. Гайдар

А.А. Блохін

І.Д. Компанієць