Справа № 200/10917/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2021 р. Справа№200/10917/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 6 серпня 2021 року за №76 про відмову про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1 згідно частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язання повторно розглянути заяву від 30 липня 2021 року із зарахуванням до стажу роботи період з 28 грудня 1988 року по 13 липня 2000 року, потім з 27 лютого 2002 року по 30 липня 2003 року, з 4 грудня 2003 року по 30 серпня 2007 року на підприємстві ОП "Шахта Зоря" та з 28 травня 2012 року по 1 червня 2021 року, з 2 червня 2012 року по 20 травня 2015 року, з 21 травня 2015 року по 31 липня 2015 року, з 1 серпня 2015 року по теперішній час на "Шахті "Прогрес".

Позовні вимоги вмотивовані тим, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка, при цьому трудова книжка позивача містить усі необхідні записи про періоди роботи на посадах, що віднесені до пільгової стажу роботи. Проте відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії, пославшись на відсутність пільгового стажу та недійсність довідок про підтвердження пільгового стажу, оскільки останні видані на тимчасово окупованій території України. На думку позивача, знаходження трудових архівів на тимчасово непідконтрольній українській владі території та відсутність можливості здійснення перевірки виданих документів, не може позбавляти його конституційного права на соціальний захист.

30 вересня 2021 року відповідач надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Відповідач вказав, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Трудова книжка, яка була надана позивачем для призначення пенсії, не містить відомостей про проведення атестації її посади та не відображає характеру умов праці, а також зайнятості у шкідливих умовах праці.Надані позивачем довідки,видані підприємством, яке знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, тому періоди роботи, зазначені у наданих довідках, не можуть бути ураховані до пільгового стажу позивача. Вважає, що управління, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законами України. У задоволенні позову просив відмовити.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано у відповідача докази у справі.

Ухвалою суду від 1 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, що видана Дружківським міським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області 22 липня 2021 року. Позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29 липня 2021 року №1428-, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

30 липня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії.

Рішенням від 6 серпня 2021 року №76 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки на час звернення позивач не мав необхідного пільгового стажу роботи. Так, згідно з вказаним рішенням, відповідно до наданих документів, загальний страховий стаж позивача складає 30 років 0 місяців 3 дні, пільговий стаж за Списком № 1 становить 8 років 9 місяців 13 днів (з 1 січня 1999 року по 31 серпня 2007 року, з 26 травня 2011 року по 31 травня 2011 року та з 28 травня 2012 року по 30 червня 2014 року) пільговий стаж зарахований за даними персоні кованого обліку.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не взяті до уваги довідки про підтвердження пільгового стажу роботи та як наслідок не ураховано деякі періоди роботи, позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання повторно розглянути його заяву.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Тобто необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, зокрема зайнятість повний робочий день на роботах, що передбачені списком №1, та атестація робочих місць.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (Далі - Порядок №637).

Згідно з Порядком № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З самої назви Порядку та безпосередньо з пункту 20 убачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, зазначеним Порядком передбачено підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючою довідкою, а у разі неможливості підтвердження стажу такою довідкою та розміщення підприємства на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб.

Так, із записів трудової книжки НОМЕР_1 , яка оформлена на ім`я ОСОБА_1 , убачається, що позивач у період:

- з 28 грудня 1988 року по 3 травня 1989 року працював учнем гірничого робітника підземного на шахті «Зоря»;

- з 27 червня 1989 року по 28 червня 1991 року проходив службу в лавах Радянської Армії;

- з 19 серпня 1991 року по 13 липня 2000 року у Відокремленому підрозділі шахта «Зоря» ДП «Сніжнеантрацит» (19 серпня 1991 року прийнятий учнем гірничого робітника очисного забою, з 21 вересня 1991 року переведений гірником робітником очисного забою, 28 липня 1992 року переведений прохідником);

- з 27 лютого 2002 року по 30 липня 2003 року працював у Відокремленому підрозділі шахта «Зоря» ДП «Сніжнеантрацит» гірничим робітником очисного забою;

- з 4 грудня 2003 року по 30 серпня 2007 року працював у Відокремленому підрозділі шахта «Зоря» ДП «Сніжнеантрацит» гірничим робітником очисного забою;

- з 26 травня 2011 року по 30 травня 2011 року учнем гірничого робітника підземного з повним робочим днем під землею у ТОВ «Донпромбіщнес»;

- з 28 травня 2012 року у ДП «Торезантрацит» гірничим робітником очисного забою 4 розряду з повним днем під землею, з 1 липня 2012 року переведений гірничим робітником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею.

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені підписом головного інспектора відділів кадрів підприємства та скріплена печаткою.

Як убачається з розрахунку стажу, до страхового стажу позивача ураховано усі періоди: навчання, проходження військової служби та роботи згідно із записами трудової книжки по 30 червня 2014 року; до пільгового стажу не ураховано період проходження військової служби та період роботи 19 серпня 1991 року по 31 грудня 1998 року, з 16 травня 2011 року по 25 травня 2011 року, з 1 липня 2014 року по теперішній час.

Суд зазначає, що порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Так, робота позивача за посадою " гірник " та «прохідник» передбачені Списком №1, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року та Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року.

При цьому, разом із заявою про призначення пенсії за віком позивач надав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №01-19-27-1498 від 24 червня 2021 року (з продовженням) відомостями якої підтверджено, що ОСОБА_1 у спірний період, а саме: з 19 серпня 1991 року по 20 вересня 1991 року працював учнем гірника з повним робочим днем у шахті, з 21 вересня 1991 року по 27 липня 1992 року гірником очисного забою з повним робочим днем у шахті, з 28 липня 1992 року по 13 липня 2000 року прохідником підземним з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком 1, розділом 1 підрозділом 1 постанови РМ СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, постанови КМУ від 11 березня 1994 року №162, Постанови КМУ від 16 січня 2003 року №36.

Також надано копію наказів ВО «Сніжнеантрацит» Шахта «Зоря» від 26 січня 1995 року №9, від 11 лютого 2000 року №179, ДП «Донецької вугільної енергетичної компанії» ВП «ШУ «Зоря-Північна» від 14 лютого 2005 року №84, ДП «Торезантрацит» ВП «Шахта «Прогрес» про проведення атестації робочого місця "гірник очисного забою» та «прохідник підземний" за Списком №1.

Також матеріали справи містять вказані вище накази про атестацію робочих місць та історичну довідку.

Як вже зазначалось вище, відповідачем відмовлено позивачу в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи, що не визначені у індивідуальних відомостях про застраховану особу, оскільки надані довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, накази про атестацію робочих місць видані підприємством, яке знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою.

Тобто, зазначені документи відповідачем при прийнятті рішення про призначення пенсії не досліджувалися та не аналізувалися, при цьому вони мали значення для правильного вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», адже вони визначають пільговий характер роботи позивача та підтверджують проведення атестації його робочих місць, що є умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому пенсійний орган при аналізі таких довідок має виходити з того, що з огляду на загальні принципи, сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН (а саме намібійські винятки, сформульовані Судом щодо окупованих територій, згідно з якими документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян) та в рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах Кіпр проти Туреччини (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozerv. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016), орган Пенсійного фонду України повинен приймати та визнавати документи, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

Отже, спірне рішення відповідачем прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що призвело до порушення пенсійних прав позивача.

На підставі викладеного, суд вважає, що порушене право позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах підлягає відновленню шляхом визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії.

Разом з тим, суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача зарахувати спірніперіоди до пільгового та страхового стажу, оскільки відповідачем виконані не всі умови для прийняття рішення, а саме не досліджено та не проаналізовано надані позивачем довідки та накази про атестацію, які мали значення для правильного вирішення питання про призначення позивачу пенсії.

Вчинення таких дій входить до безпосередньої компетенції органа Пенсійного фонду України.

Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2018 року в справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

На підставі викладеного, ураховуючи, що зарахування періодів роботи до відповідного стажу належить до повноважень Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанцій про сплату судового збору, позивачем за подання даного адміністративного позову було сплачено судовий збір в розмірі 908 грн.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И РІ Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 6 серпня 2021 року №76 яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 30 липня 2021 року, з урахуванням правової оцінки, що надана судом у даному рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв