Справа № 300/3958/21
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"04" жовтня 2021 р. справа № 300/3958/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Біньковської Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трофімов Р.В., звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 відповідно до змісту якого просить: визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати в день його звільнення з військової служби грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, грошової компенсації за не отримане речове майно, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, індексацію грошового забезпечення; зобов`язати нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 18.02.2019 по день фактичної виплати 15.07.2021 терміном 877 днів, виходячи з середньоденного заробітку (грошового забезпечення) нарахованого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
У період з 19.08.2021 по 30.09.2021 головуючий суддя перебувала у відпустці.
02.09.2021 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначає, що позивачем пропущено встановлений частиною 5 статті 122 КАС України місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення. Стверджує, що військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини, втім позивач наказ №38 від 18.02.2019 про виключення його зі списків особового складу військової частини станом на день виключення зі списків не оскаржував, з рапортом про не виключення його із списків особового складу не звертався.
Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) за трудовим договором виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина 1 статті 94 Кодексу законів про працю України, частина 1 статті 1 Закону України Про оплату праці).
Статтею 2 Закону України Про оплату праці передбачено, що до структури заробітної плати входить основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.
Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Інші заохочувальні та компенсаційні виплати це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Структура заробітної плати відображена також у розробленій відповідно до Закону України Про державну статистику та Закону України Про оплату праці з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці і стандартів Системи національних рахунків Інструкції зі статистики заробітної плати (надалі також - Інструкція), затвердженій наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 за №5, що був зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за №114/8713.
Відповідно до пункту 1.3 Інструкції для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До цього фонду, який складається з фонду основної заробітної плати, фонду додаткової заробітної плати й інших заохочувальних та компенсаційних виплат, включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.
Суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні це інші виплати, що не належать до фонду оплати праці (пункт 3.9 Інструкції).
Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (зокрема, і за час затримки виплати допомоги/компенсації/індексації) не належать до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною винагородою, що входить до такої структури.
Відповідне відшкодування, передбачене статтею 117 Кодексу законів про працю України (надалі також - КЗпП України), хоч і розраховується, виходячи із середнього заробітку працівника, однак не є заробітною платою.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц та від 18.03.2020 у справі №711/4010/13-ц.
Відтак, суд погоджується з висновком представника відповідача про те, що спірні правовідносини пов`язані з проходженням та звільненням з публічної служби, а тому при вирішенні питання дотримання позивачем строку звернення до суду застосуванню підлягає не частина 2 статті 233 КЗпП України, а частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), якою передбачено місячний строк для звернення до суду.
При цьому, відлік строку звернення до суду з вимогою про стягнення середнього грошового забезпечення починається з моменту виплати позивачу всіх належних до сплати сум грошового забезпечення.
У справі, що розглядається, повний розрахунок з ОСОБА_1 був проведений відповідачем 15.07.2021, а позовну заяву представник позивача подав до суду 03.08.2021, тобто в межах визначеного частиною 5 статті 122 КАС України місячного строку звернення до суду з відповідними позовними вимогами.
Відтак, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є безпідставним, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 122, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника відповідача від 01.09.2021 про залишення позову без розгляду - відмовити.
Ухвала окремо від судового рішення не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.