Справа № 200/9600/21
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 р. Справа№200/9600/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Шинкарьова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України у Донецькій області, щодо невиплати заборгованості та щомісячної пенсії за віком відповідно до заяви та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та виплатити заборгованість за весь період починаючи з квітня 2015 року на загальних підставах, а саме без застосування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині присудження виплати ОСОБА_1 пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

В позовній заяві вказує, що змінив місце проживання, а саме з 14 квітня 2021 року зареєстровано на підконтрольній українській владі території (м. Українськ Донецької обл.), про що в його паспорті поставлена відповідна відмітка. Вважав, що він не є внутрішньо переміщеною особою. Між тим, після реєстрації позивачем свого місця проживання на підконтрольній українській владі території нарахування та виплата йому пенсії відповідачем не здійснюється у зв`язку з відсутністю довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, чим порушуються його пенсійні права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року у вказаній адміністративній справі відкрито провадження, вирішено справу розглянути суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що у розумінні ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" позивач є внутрішньо переміщеною особою, оскільки покинувши своє постійне місце проживання на території проведення антитерористичної операції після її початку прописався на території України. Тому виплата пенсії йому відбувається з урахуванням законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Також повідомлено про нормативно-правові акти, які регулюють питання виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам з тимчасово окупованих територій, та перелік документів, які позивачу необхідно надати для подальшого поновлення виплати пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, місце проживання з 14 квітня 2021 року якого зареєстровано на підконтрольній українській владі території (м. Українськ Донецької обл.), про що в його паспорті поставлена відповідна відмітка.

Станом на день розгляду справи пенсія позивачу не нараховується, і, відповідно, не виплачується. Доказів про інше суду не надано.

Позивач зазначає, що з 01 квітня 2015 року виплату пенсії припинено, відповідачем інформація щодо дати припинення нарахування та виплати пенсії суду не надано.

На звернення позивача надана відповідь від 08 липня 2021 року №6705-6114/Р-15/8-0500/21, в якій повідомлено, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (незалежно від відмітки у паспорті) є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Відповідно до ст.8 постанови Кабінету міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» зі змінами відповідно постанови Кабінету Міністрів від 8 червня 2016 року № 352 заявнику може бути відмовлено у видачі довідки у разі відсутності обставин, що спричинили переміщення. При цьому «статус» внутрішньо переміщеної особи не втрачається автоматично. Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено виключний перелік підстав для скасування дії довідки, до яких не відноситься факт зміни місця реєстрації («прописки»). Таким чином, внутрішньо переміщена особа не втрачає свого «статусу» з підстав зміни місця реєстрації. Водночас, дана особа, має право за власним бажанням подати заяву до УСЗН про відмову від довідки ВПО. Відповідач вказує, що особа, яка прописалась на території підконтрольній українській владі після початку антитерористичної операції, вважається внутрішньо переміщеною особою. Вказує, що на позивача поширюється дія Постанови Кабінету міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», де зазначено що призначення (поновлення) виплати пенсії ВПО здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 та для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, які розташовані на лінії зіткнення уповноваженим банком є АТ «Ощадбанк». Враховуючи зазначене, для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України (через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб за місцем свого проживання (мешкання). До заяви необхідно надати документи: паспорт, облікову картку платника податку та діючу довідку, яка підтверджує що Ви є внутрішньо переміщеною особою та заяву про відкритий рахунок для виплати пенсії у АТ «Ощадбанк».

Позивач вважав, що виплата пенсії йому повинна відбуватися на загальних підставах, тобто без урахування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 4 вказаного Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Право позивача на отримання пенсії відповідачем не заперечується.

Разом з тим, позивачу безпідставно не виплачується пенсія за відповідний період.

При цьому відповідач помилково вважав, що виплата пенсії повинна відбуватися з урахуванням законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Посилання відповідача на нормативно-правові акти, які регулюють питання виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам з тимчасово окупованих територій, та перелік документів, які необхідно надати позивачу для подальшої виплати пенсії, а саме довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або лист-відмову у її видачі відповідним органом, є неприйнятними, оскільки органом Пенсійного фонду України не враховано, що позивач, хоча і змінив місце проживання з території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, на підконтрольну українській владі територію, зареєструвавши відповідні зміни, між тим, вона не вчиняла передбачені законодавством дії для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а тому не набула статусу внутрішньо переміщеної особи (ст. 1, ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), як помилково вважав відповідач.

Отже, орган Пенсійного фонду України безпідставно застосував до пенсії позивача законодавство, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, що призвело до порушення пенсійних прав позивача, а саме припинення виплати пенсії.

З огляду на наведене з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача такі дії суб`єкта владних повноважень щодо застосування до пенсії позивача законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, та припинення виплати пенсії підлягають визнанню протиправними, а порушені права захисту шляхом зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату позивачу пенсії з дня припинення її виплати зі сплатою заборгованості по ній на загальних підставах - без застосування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судові витрати, які оплачені позивачем в сумі 908,00 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії , - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо невиплати заборгованості та щомісячної пенсії за віком відповідно до заяви ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії, і сплатити заборгованість по ній з дати припинення на загальних підставах - без застосування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 908,00 грн.

Повний текст рішення складено та підписано 04 жовтня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Шинкарьова