Справа № 620/10984/21
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року Чернігів Справа № 620/10984/21

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача в частині відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки від 08.07.2021 №03/36-741, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, без обмеження граничного розміру, з урахуванням фактично виплачених сум, з 19.02.2020 у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру.

Позов мотивовано тим, що відповідач порушив пряму норму ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.11.2018 у справі №745/583/18, було зобов`язано здійснити перерахунок, виходячи з 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Суд ухвалою від 14.09.2021 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником відповідача, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначає, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі №620/3347/20 позовні вимоги було задоволено частково та зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки від 25.02.2020 №03/36-753, виданої ТУ ДСА у Чернігівської області з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. При цьому проведений перерахунок позивачем не оскаржено. Натомість позивач звернувся до суду з новим позовом щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020, однак тепер вже на підставі довідки від 08.07.2021 №03/36-741, виданої ТУ ДСА України у Чернігівській області, яка є ідентичною попередній.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач є суддею у відставці згідно до постанови Верховної Ради України від 15.03.2007 №752-V «Про звільнення суддів» та у відповідності до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» має право на щомісячне довічне грошове утримання.

У 2020 році позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до одержаної від ТУ ДСА у Чернігівської області довідки від 25.02.2020 №03/36-753. Однак, відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку.

Вважаючи такі дії ГУ ПФУ в Чернігівській області протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки від 25.02.2020 №03/36-741, починаючи з 19.02.2020, без обмеження граничним розміром.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі №620/3347/20 позовні вимоги було задоволено частково та зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки від 25.02.2020 №03/36-753, виданої ТУ ДСА у Чернігівської області з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

В частині позовних вимог про обмеження граничним розміром - у позові відмовлено.

У липні 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до одержаної від ТУ ДСА у Чернігівської області довідки від 08.07.2021 №03/36-741. Однак, відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку (лист від 29.07.2021).

Вважаючи такі дії ГУ ПФУ в Чернігівській області протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки від 25.02.2020 №03/36-741, починаючи з 19.02.2020 без обмеження граничним розміром у розмір 90% грошового утримання судді.

Так, позивач вважає, що проводячи перерахунок за рішенням від 18.09.2020 у справі №620/3347/20, відповідач зменшив розмір щомісячного довічного грошового утримання з 90%, і що такими діями відповідач грубо порушує його права, діюче законодавство, що призводить до невиконання судових рішень, винесених на користь позивача, внаслідок чого, останній звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зважає на таке.

В силу прямої дії частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Статтею 130 Основного Закону України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (надалі - Закон №1402-VIII), статтею 142 якого урегульовано порядок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зокрема відповідно до частини четвертої цієї статті у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно частини 2 статті 52 Закону №1402-VIII судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді. Як наслідок, з 19.02.2020 на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення частини третьої та четвертої статті 142 Закону №1402-VIII.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є суддею у відставці з 15.03.2007.

При цьому, в даних правовідносинах належить врахувати, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі №620/3347/20 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язано здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки від 25.02.2020 №03/36-753, виданої ТУ ДСА України у Чернігівській області, починаючи з 19.02.2020. В решті позовних вимог відмовлено.

Однак, 10.09.2021 позивач звернувся до суду з новим позовом про визнання протиправними дій відповідача в частині відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки від 08.07.2021 №03/36-741, виданої ТУ ДСА України у Чернігівській області, без обмеження граничного розміру, з урахуванням фактично виплачених сум, з 19.02.2020 у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру.

З наданого відповідачем протоколу перерахунку довічного грошового утримання позивача судом встановлено, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі №620/3347/20 позивачеві проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 19.02.2020 (у зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді) у розмірі 62% суддівської винагороди (копія розпорядження про перерахунок додається). Розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача після проведеного перерахунку склав 70374,96 грн, тобто обмеження граничним розміром не застосовано.

При цьому проведений перерахунок позивачем не оскаржено. Натомість позивач звернувся до суду з новим позовом щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020, однак тепер вже на підставі довідки від 08.07.2021 №03/36-741, виданої ТУ ДСА України у Чернігівській області.

Враховуючи норму частини 4 статті 142 Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» якою визначено, що саме у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, судом встановлено, що розмір суддівської винагороди, зазначений у довідці від 25.02.2020 №03/36-753 (копія додається), на підставі якої позивачеві проведено перерахунок пенсії з 19.02.2020, є повністю ідентичним до довідки від 08.07.2021 №03/36-741, на підставі якої позивач наразі просить провести перерахунок пенсії з 19.02.2020. Разом з цим, складові суддівської винагороди у довідці від 08.07.2021 №03/36-741 зазначені станом на 01.07.2021, тобто відсутні підстави для здійснення перерахунку за цією довідкою 19.02.2020.

Отже, надаючи оцінку діям відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку, суд виходить з наступного.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників судового процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. В даному випадку, суд дійшов висновку, що позивач повторно звернувся до суду з позовом про той самий предмет (перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020), незважаючи на наявність такого, що набрало законної сили, рішення суду у спорі між позивачем та ГУ ПФУ у Чернігівській області та з тих самих підстав (зміна розміру складових суддівської винагороди судді), оскільки у довідках від 25.02.2020 №03/36-753 та від 08.07.2021 №03/36-741 розмір суддівської винагороди ідентичний.

Також судом встановлено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу проведений відповідно до норм чинного на час його здійснення законодавства, у чіткій відповідності до приписів статті 142 Закону №1402.

Після проведеного перерахунку, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача збільшився, що вказує на те, що звуження змісту його прав та соціальних гарантій не відбулося, адже перерахунок проведено у відповідності до приписів чинного правового регулювання.

Надаючи оцінку діям відповідача, які виразились у зменшенні основного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці із 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді до 62%, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Для застосування розміру 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, немає правових підстав, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». Але, з 18.02.2020 з моменту проголошення рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, Закон України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» в частині регулювання щомісячного грошового утримання, втратив чинність.

Діючим Законом передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного довічного грошового утримання.

Неможливо використовувати для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання одночасно складові, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання та діяли в різних часових проміжках.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно встановлено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці позивача виходячи з 62% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. При цьому позивачем доказів щодо неправомірності розрахунку, виходячи з 62% розміру суддівської винагороди, суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність дій ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо не проведення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та відмови у задоволення позову в цій частині.

Суд відхиляє посилання позивача на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.11.2018 у справі №745/583/18, якою зобов`язано відповідача нарахувати та виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 90%, оскільки, як вже було зазначено, частиною 3 статті 142 Закону №1402-VIII змінений розмір щомісячного довічного грошового утримання на 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та визначає, що за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Вказана норма Закону №1402-VIII не визнавалась Конституційним судом України неконституційною.

Згідно частини 2 статті 52 Закону №1402-VIII судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Суд зауважує, що Конституційний Суд України в рішенні від 18.02.2020 №2-р/2020 зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Як наслідок, з 19.02.2020 на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення частини третьої та четвертої статті 142 Закону №1402-VIII.

З огляду на зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки від 08.07.2021 №03/36-741, виданої ТУ ДСА України у Чернігівській області, без обмеження граничного розміру, з урахуванням фактично виплачених сум, з 19.02.2020 у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру, задоволенню не підлягають.

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що у позові належить відмовити повністю.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ( вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, ).

Повне рішення суду складено 05 жовтня 2021 року.

Суддя Л.О. Житняк