Справа № 520/17102/2020
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 р.Справа № 520/17102/2020

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Перцової Т.С. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 р. (ухвалене суддею Єгупенко В.В.) по справі № 520/17102/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 272-13 від 25.01.2018 р. про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання на суму 26592,02 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 р. в задоволенні позову відмолено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 р. та прийняти рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянтка посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного суду України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Судовим розглядом встановлено, що із згідно витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підтверджено, що позивачці на праві власності належить об`єкт житлової нерухомості: житловий будинок (гуртожиток) літ. «А-2», загальною площею 1928,7 м2, житловою площею 816 м2.

Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 25.01.2018 р. № 272-13, яким позивачці визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період 2017 рік у розмірі 26592,02 грн.

Об`єктом оподаткування визначено нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме: 1/2 частина житлового будинку, загальною площею 1928,7 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка вважаючи, що вказане податкове повідомлення-рішення нею не отримано, а про його наявність ОСОБА_1 дізналася, отримавши в травні 2018 року від Головного управління ДФС у Харківській області податкову вимогу № 62099-17 від 02.05.2018 р. про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 26592,02 грн. Інших документів, які б свідчили про виникнення податкових зобов`язань на суму 26592,02 грн. відповідачем не надано, тому за захистом своїх прав звернулась до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено перелік об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, будівель і споруд, які не є об`єктом оподаткування. Так, відповідно до підпункту «г» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування гуртожитки.

Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно із підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статт і266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно із підпунктом 266.10.2 пункту 266.10 статті 266 ПК України, у разі, якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Судовим розглядом встановлено, що у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , міститься актуальна інформація, що 1/2 частки житлового будинку (гуртожиток) літ «А-2», об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 1928,7 кв.м, житловою площею 816 кв.м належить позивачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2015 р. № 1172.

Відповідачем 25.01.2018 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № 272-13, яким позивачці визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачені фізичною особою, за податковий період 2017 рік у розмірі 26592,02 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення надіслано відповідачем на адресу за місцем проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернуто відповідачу за закінченням терміну зберігання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (копією поштового відправлення № 235).

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що вимога позивача про скасування податкового повідомлення-рішення від 25.01.2018 р. № 272-13 підлягає задоволенню, оскільки судовим розглядом встановлено, що контролюючим органом під час обчислення бази оподаткування безпідставно включено нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності, за наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно даних, що цей об`єкт нерухомості є гуртожитком, який згідно п.п. "г" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України є об`єктом оподаткуванням.

Одночасно, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції помилково у даній справі послався на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17.09.2020 р. по справі № 420/5693/18, так як зазначена постанова прийнята щодо інших правовідносин, оскільки в ній висловлена правова позиція про включення до бази оподаткування нерухомого майна, щодо якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості, що спірне нерухоме майно належить до гуртожитку, а є судове рішення про встановлення факту, що воно є гуртожитком, з цього питання Верховним Судом справу № 420/5693/18 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 р. та прийняти постанову, якою задовольнити позов ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнути на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 840,80 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 1261,20 грн., а разом 2102 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 271, 287, 308, 313, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі № 520/17102/2020 скасувати

Прийняти постанову, якою задовольнити позов ОСОБА_1 .

Скасувати податкове повідомлення - рішення № 272-13 від 25.01.2018 р. про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання на суму 26592 (двадцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто дві) гривні 02 копійки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок та за подання апеляційної скарги у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривня 20 копійок, а всього 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Т.С. Перцова Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 05.10.2021 р.