Справа № 420/12009/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення 12 сесії Чорноморської селищної ради VIII скликання № 173-VІІІ від 11.06.2021 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва площею 0, 1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання);

зобов`язати Чорноморську селищну раду Одеського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання).

В обґрунтування позовних вимог зазначено.

За вх. № В-232-8/020-7 від 24.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до голови Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області із письмовою заявою про надання позивачу дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання).

Рішенням 12 сесії Чорноморської селищної ради VIII скликання № 173-VIII від 11.06.2021 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва на території Чорноморської селищної ради Лиманського (нині Одеського) району Одеської області (в межах смт. Чорноморське) у зв`язку з невідповідністю наданих документів вимогам п. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України - зазначені у наданому картографічному матеріалі земельних ділянок перебувають у користуванні інших осіб, відсутні погодження основних землекористувачів щодо їх вилучення.

Із зазначеним рішенням позивач не погоджується, оскільки зазначені в ньому підстави для відмови є такими, що не ґрунтуються на вимогах ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, виходячи з наступного.

По перше: законом передбачено право громадян України на безоплатне набуття у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Порядок набуття відповідного права визначається главою 19 Розділу IV Земельного кодексу України.

По друге: чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України, а тому відмова у вирішенні заяви на будь-яких інших підставах, які не передбачені даною нормою, суперечить вимогам закону.

По третє: підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки стало посилання відповідача на те, що зазначена на графічних матеріалах земельна ділянка надана в користування громадянам і я не надав погодження землекористувачів на її вилучення.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Разом із тим силу приписів ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвалюючи рішення, не доведено, що спірна земельна ділянка перебуває у законному користуванні інших осіб - громадян, у зв`язку із чим необхідна згода таких осіб на вилучення земельної ділянки.

Крім цього, відповідно до викопіювання із Публічної кадастрової карти України (офіційний веб-сайт https://map.land.gov.ua/), яке долучено до матеріалів клопотання та позовної зави, бажана земельна ділянка не зареєстрована та під жодні обмеження не підпадає.

За наведених вище обставин можна дійти висновку, що право власності (постійного користування) на земельну ділянку не могло виникати на підставі одного лише рішення органу місцевого самоврядування, а тому зазначення в оскаржуваному рішенні про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність такої підстави як відсутність погодження землекористувачів на вилучення земельної ділянки є неправомірним.

Окрім того, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, а є лише одним із етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність. Проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.

Таким чином, рішення 12 сесії Чорноморської селищної ради VIII скликання № 173-VІІІ від 11.06.2021 є протиправним та підлягає скасуванню.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 19.07.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 262 КАС України.

02.08.2021 року за вх. № 41742/21 від Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву.

Основна частина земельних ділянок на території Чорноморської селищної територіальної громади знаходяться у користуванні Міністерства оборони України в особі Квартирно-Експлуатаційного Відділу м. Одеси відповідно до Державного акту про право користування земельною ділянкою серія Б № 031728 від 1983 року.

Звертаємо увагу на те, що принцип визнання державою прав на нерухомість, що виникли до початку функціонування системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", закладений у частині третій статті 3 вказаного Закону, обумовлює, що звернення власників земельних ділянок за проведенням державної реєстрації права власності на них в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі державних актів, якими посвідчуються права власності на земельні ділянки, відбуватиметься у разі, якщо оформлення права власності на землю було проведено згідно з чинним у відповідний час законодавством.

Тобто, у зв`язку з тим, що Державний акт про право користування земельною ділянкою серія Б № 031728 від 1983 року був виданий відповідно до вимог діючого на даний момент законодавства, він залишається дійсним на даний момент, жодної вимоги щодо проведення державного акту старого зразку у відповідність до існуючих вимог законодавства - відсутні.

У зв`язку з тим, що землі оборони відносяться до земель державної власності, у Чорноморської селищної ради відсутні повноваження та правові підстави для передачі земель державної власності (стаття 122 ЗК України) у власність третіх осіб.

У рішенні 12 сесії Чорноморської селищної ради VIII скликання № 173-VIII від 11.06.2021 року про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва площею 0,1000 га визначено, що підставою для відмови стало те, що зазначені у наданому картографічному матеріалі земельна ділянка перебуває у користуванні інших осіб, відсутні погодження основних землекористувачів (Міністерства оборони України) щодо їх вилучення.

Зазначаємо, що земельна ділянка відповідно з наданим ОСОБА_1 до клопотання картографічним матеріалом, знаходиться в межах земельної ділянки, яка з 1983 року перебуває в користуванні Міністерства оборони України в особі КЕВ м. Одеса згідно до Державного акту про право користування земельною ділянкою серія Б № 031728 від 1983 року.

Акцентуємо увагу, що бажане місце розташування земельної ділянки підпадає в водоохоронну та оповзневі зони, не відповідає наявній містобудівній документації, прийнятого відповідно до неї нормативно-правового акту, а саме: рішення 18 сесії Чорноморської селищної ради № 404 - V від 18 липня 2008 року «Про затвердження Генерального плану селища Чорноморське Комінтернівського району Одеської області на період до 2026 року», затвердженого у встановленому законом порядку (копія рішення додається). Згідно до Генерального плану селища Чорноморське на даному місці має бути розміщено зелені насадження загального користування (викопіювання з Генплану додається) (пункти 6 та 7 статті 118 ЗК України).

Беручи до уваги те, що земельна ділянка щодо якої виносилося клопотання про надання дозволу дна розроблення проекту землеустрою (відповідно до викопіювання) знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні Міністерства оборони України в особі КЕВ м. Одеса згідно до Державного акту про право користування земельною ділянкою серія Б №031728 від 1983 року, а також у зв`язку з невідповідністю бажаного місця розташування земельної ділянки, зазначеної в клопотанні наявній містобудівній документації - Генеральному плану селища Чорноморське, 12 сесією Чорноморської селищної ради VIII скликання № 173-VІІІ від 11.06.2021 року було прийнято рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (.

19.08.2021 року за вх. № 45711/21 від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована наступним.

Станом на 24.05.2021 року, на виконання вимог ст. 118 ЗК України, були подані всі необхідні матеріали, окрім погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Оскільки позивачу не було відомо, та на даний час з наданих відповідачем письмових доказів, а саме: Державного акту на право постійного користування землею серії Б № 031728 від 1983 року неможливо встановити, що бажана земельна ділянка на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання) перебуває в користуванні Міністерства оборони України в особі КЕВ м. Одеса.

Також у своєму рішення відповідач зазначає, що бажане місце розташування земельної ділянки підпадає під водоохоронну та оповзневу зони, що не відповідає наявній містобудівній документації, прийнятого відповідно до неї нормативно - правового акту, а саме: рішення 18 сесії Чорноморської селищної ради № 404 - V від 18.07.2008 року.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним.

В оскаржуваному рішенні відповідачем взагалі відсутнє обґрунтування щодо невідповідності наявній містобудівній документації, оскільки у спірному рішенні міститься лише посилання на відсутність погодження землекористувачів.

Разом з тим, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку вказаного проекту, що свідчить про відсутність у відповідача підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог Земельного кодексу України.

Однак, ухвалюючи рішенням 12 сесії Чорноморської селищної ради VIII скликання №173- VIII від 11.06.2021 року та надаючи відповідний відзив на позов, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що дійсно земельна ділянка площею 0, 1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання) перебуває у користуванні Міністерства оборони України в особі КЕВ м. Одеса. Крім цього, відповідно до викопіювання, бажана земельна ділянка розташована суміжно із земельними ділянками громадян, які перебувають у їх власності із цільовим призначенням «Для індивідуального дачного будівництва». Крім цього, відповідно до Генерального плану смт. Чорноморське, розміщеного на офіційному веб-сайті Чорноморської ОТГ, будь-яких заборон чи обмежень, в частині користування чи розпорядження бажаною земельною ділянкою, не зазначено.

03.09.2021 року за вх. № 48331/21 від Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області надійшли заперечення, які обґрунтовані наступним.

По перше: ОСОБА_1 при подачі заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, були надані документи не в повному обсязі (відсутнє погодження землекористувача). Дані обставини об`єктивно перешкоджали розгляду та винесенню законного рішення Чорноморською селищною радою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва.

По друге, державний акт на право користування земельною ділянкою серія Б № 031728 від 1983 року є чинним, а також вимоги щодо проведення державного акту старого зразку у відповідність до існуючих вимог законодавства - відсутні, у Чорноморської селищної ради відсутні підстави для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва площею 0,100 га на земельній ділянці, яка уже перебуває у постійному користуванні Міністерства оборони України в особі Квартирно-Експлуатаційного Відділу м. Одеси.

По третє: принцип визнання державою прав на нерухомість, що виникли до початку функціонування системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", закладений у частині третій статті 3 вказаного Закону, обумовлює, що звернення власників земельних ділянок за проведенням державної реєстрації права власності на них в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі державних актів, якими посвідчуються права власності на земельні ділянки, відбуватиметься у разі, якщо оформлення прав власності на землю було проведено згідно з чинним у відповідний час законодавством.

По четверте: Державний акт про право користування земельною ділянкою серія Б № 031728 від 1983 року виданий відповідно до вимог діючого на даний момент законодавства, тому він залишається дійсним на даний момент.

По п`яте: згідно даних діючого Генерального плану селища Чорноморське (який був наданий у відзиві) бажана земельна ділянка призначена для розміщення зелених насаджень загального тестування. Виходячи з вищевикладеного, вона не може бути призначена та використовуватися для індивідуального дачного будівництва.

По шосте: відповідно до абзацу першого пункту 1 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VІ земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 35.

Державний акт на право користування землею було видано на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.

Отже, вищевказаний Державний акт про право користування земельною ділянкою серія Б № 031728 від 1983 року свідчить про сформованість земельної ділянки та наявності землекористувача.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 звернувся до голови Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області (вх. № В-232-8/020-7 від 24.05.2021р.) з письмовою заявою про надання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання).

Відповідно до супровідного листа за вих. № В-232-8/020-7/02-14 від 17.06.2021 р., рішенням 12 сесії Чорноморської селищної ради VIII скликання № 173-VIII від 11.06.2021 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва на території Чорноморської селищної ради Лиманського (нині Одеського) району Одеської області (в межах смт. Чорноморське) у зв`язку з невідповідністю наданих документів вимогам п. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України - зазначені у наданому картографічному матеріалі земельних ділянок перебувають у користуванні інших осіб, відсутні погодження основних землекористувачів щодо їх вилучення.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Положеннями статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України (порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель (ч.4 ст.118 ЗК України).

Зі змісту ч.6 та 7 ст.118 ЗК України вбачається, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

З аналізу наведеного вбачається, що діючим законодавством передбачено 6 окремих підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якою є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зі змісту оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що позивачу відмовлено у зв`язку з невідповідністю наданих документів вимогам п. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України - зазначені у наданому картографічному матеріалі земельних ділянок перебувають у користуванні інших осіб, відсутні погодження основних землекористувачів щодо їх вилучення.

Відтак, Чорноморською селищною радою Одеського району Одеської області зазначена підстава для відмови, яка взагалі не передбачена Земельним кодексом України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

У розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, статті 8 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України належна поза розумним сумнівом вмотивованість офіційного письмового документу владного суб`єкта є гарантією особи на доступ до суду. Незабезпечення владним суб`єктом цієї вимоги призводить до однозначної та очевидної протиправності управлінського діяння у зв`язку з дефектом у юридичній визначеності.

Такий правовий висновок сформовано ВС КАС у постанові від 25.03.2021 року по справі № 520/4577/19, у постанові від 09.12.2020 року по справі №824/1276/18-а.

За таких обставин, рішення 12 сесії Чорноморської селищної ради VIII скликання №173-VІІІ від 11.06.2021 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва площею 0, 1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання), прийнятий відповідачем не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та відповідно є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання), суд зазначає наступне.

Адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Зі змісту Рекомендації R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Вказана вимога є передчасною та задоволенню не підлягає, оскільки надання дозволу або відмова в наданні дозволу з визначенням конкретної підстави для такої належить до дискреційних повноважень відповідача, які ним не реалізовані.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 25.03.2021 року по справі №377/201/17.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі Педерсен і Бодсгор проти Данії зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 року у справі Волохи проти України (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є передбачуваною, якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. …надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання.

Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

Як вже було зазначено судом вище, підстави для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва є вичерпними і не потребують розширеного тлумачення, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з цим, відповідачем в рішенні не визначено підстави для відмови, яка передбачена спеціальними нормами земельного законодавства.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе зобов`язати Чорноморську селищну раду Одеського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання).

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача з боку відповідача є належним та достатнім в даному випадку.

Критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

З положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - «поза будь-яким розумним сумнівом», у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - «баланс вірогідностей».

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області підлягають частковому задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та оскільки вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, судовий збір за другу вимогу позивача не стягувався, суд вважає за можливе стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2-9, 12, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 12 сесії Чорноморської селищної ради VIII скликання № 173-VІІІ від 11.06.2021 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва площею 0, 1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання).

Зобов`язати Чорноморську селищну раду Одеського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва площею 0,1000 га на території Чорноморської селищної ради в межах населеного пункту (відповідно до викопіювання) з урахуванням висновків суду.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області (адреса: 67570, Одеська область, Лиманський район, смт. Чорноморське, вул. Гвардійська, 19, , телефон: )) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , факс: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , факс: НОМЕР_2 )

Чорноморська селищна рада Одеського району Одеської області (адреса: 67570, Одеська область, Лиманський район, смт. Чорноморське, вул. Гвардійська, 19, , телефон: )

Головуючий суддя Н.В. Потоцька