Справа № 640/17829/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Кузьмишиної О.М.

Лічевецького І.О.

За участю секретаря Мельник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив:

- визнати протиправною та такою, що не підлягає виконанню, постанову про стягнення виконавчого збору, винесену 20.01.2017 року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві Лєбєдєвою Людмилою Юріївною по виконавчому провадженню №53259727;

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №65679084, винесену 07.06.2021 року державним виконавцем Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербак Мар`яною Володимирівною.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору з боржника жодних коштів стягнуто не було, а отже, винесення такої постанови суперечить вимогам ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час прийняття постанови про стягнення виконавчого збору). Також, апелянт вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.06.2021 року є протиправною, оскільки, пропущено строк пред`явлення до виконання та виконавчий документ не відповідає вимогам виконавчого документу, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

29 вересня 2021 року електронною поштою та 30 вересня 2021 року засобами поштового зв`язку до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лебедєвою Л.Ю. за результатами розгляду заяви ВДВС про примусове виконання виконавчого листа №2-579/11, виданого 04.07.2011 року Суворовським районним судом м. Одеси, про стягнення заборгованості у розмірі 639 186,29 грн., в якому боржником визначено ОСОБА_1 , винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2017 року (ВП №53259727).

При цьому, у межах виконавчого провадження №53259727 головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лебедєвою Л.Ю. винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 20.01.2017 року, якою визначено стягнути з боржника - ОСОБА_1 - виконавчий збір у розмірі 63 918,63 грн.

Надалі, у межах виконавчого провадження №53259727 винесено, також, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.01.2017 року та від 12.05.2017 року.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. від 15.04.2021 року виконавчий лист №2-579/11, виданий 04.07.2011 року Суворовським районним судом м. Одеси, про стягнення заборгованості у розмірі 639 186,29 грн., з огляду на те, що боржник проживає у АДРЕСА_1 , передано до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Постановою державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пилипчук А.С. від 11.05.2021 року виконавче провадження №53259727 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, надійшла заява стягувача щодо відсутності заборгованості.

У той же час, постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербак М.В. від 07.06.2021 року за результатами розгляду заяви стягувача про примусове виконання постанови №53259727, виданої 20.01.2017 року Солом`янським РВ ДВС, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у сумі 63 918,63 грн. відкрито виконавче провадження №65679084.

Постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербак М.В. від 18.06.2021 року виконавчий документ у межах виконавчого провадження №65679084 передано на виконання до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з огляду на те, що боржник проживає у АДРЕСА_1 .

Як вбачається з даних автоматизованої системи виконавчого провадження, постановою державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пилипчук А.С. від 23.06.2021 року виконавче провадження №65679084 прийнято до виконання.

Не погоджуючись із постановами відповідача про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (набув чинності 05 жовтня 2016 року, далі - Закон № 1404-VІІІ).

За приписами частини 1 статті 1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Щодо визнання протиправною та такою, що не підлягає виконанню, постанову про стягнення виконавчого збору, винесену 20 січня 2017 року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві Лєбєдєвою Людмилою Юріївною по виконавчому провадженню №53259727, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 липня 2011 року Суворовським районним судом м. Херсона видано виконавчий лист №2-579/11, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «УніКредитбанк» заборгованість по іпотечному договору в сумі 637366,29 грн та 1820,00 грн судових витрат, всього 639 186,29 грн. (а.с. 38).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 14 квітня 2016 року ВП №4804725 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-579/11, виданого 04 липня 2011 року Суворовським районним судом м. Херсона на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 73).

Пунктом 10 частини 1 статі 49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV, виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві Лєбєдєвої Л.Ю. від 20 січня 2021 року ВП 53259727 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-579/11, виданого 04 липня 2011 року Суворовським районним судом м. Одеси. (а.с. 76).

Головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві Лєбєдєвою Людмилою Юріївною винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року ВП №53259727, якою стягнуто з боржника - ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 63 918,63 грн. (а.с. 10).

Постановою державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пилипчук Аліною Сергіївною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 11 травня 2021 року ВП №53259727, якою закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з надходженням заяви стягувача від 30.04.2021 року за вх. 5023 щодо відсутності заборгованості.

Частиною 5 статті 26 Закону № 1404-VІІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до вимог частин 1-2 статті 27 Закону №1404-VІІІ (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 20.01.2017 р.), виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Отже, на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року ВП №53259727 діяла норма частини 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», як передбачала, що виконавчий стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

З аналізу вищенаведених норм Закону № 1404-VІІІ (у редакції, що діяла до 28 серпня 2018 року) слідує, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Даний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеними у постановах від 20 травня 2021 року у справі № №640/32814/20, від 28 січня 2021 року у справі №420/769/19, від 21 січня 2021 року у справі № 640/3430/19.

Так, позивач наголошує на тому, що на час винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року виконавчою службою фактично не стягнуто з позивача коштів за виконавчим листом.

Вищевказані обставини підтверджуються документами головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві Лєбєдєвої Л.Ю., винесеними в межах виконавчого провадження №53259727 та спрямованими на стягнення коштів з боржника - ОСОБА_1 , а саме: вимогою державного виконавця від 27 квітня 2017 року, постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12 травня 2017 року ВП №53259727 та ін. (а.с. 84-85).

Враховуючи відсутність стягнення з позивача коштів за виконавчим листом у повному розмірі, вказана у постанові про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року сума виконавчого збору у розмірі 63 918,63 грн. становить 10% від суми, яка зазначена у виконавчому листі, тобто, суми, що підлягає примусовому стягненню.

Таким чином, головний державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві Лєбєдєва Л.Ю., приймаючи постанову про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року, порушила вимоги частини 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, вказала розмір виконавчого збору не 10 відсотків суми, що фактично стягнута, а 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що постанова Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року ВП №53259727 є протиправною та підлягає скасуванню.

Посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що станом на день розгляду позовної заяви виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» колегія суддів вважає безпідставним, оскільки, вказана обставина не впливає на спірні правовідносини, адже суд перевіряє правомірність винесення постанови про стягнення виконавчого збору станом на час її винесення - 20 січня 2017 року.

Щодо визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №65679084, винесеної 07.06.2021 р. державним виконавцем Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербак Мар`яною Володимирівною, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 26 Закону № 1404-VІІІ закріплено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Із матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербак Мар`яною Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 07 червня 2021 року ВП №65679084 з виконання постанови Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року ВП №53259727 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у сумі 63 918,63 грн. (а.с. 102).

Пунктом 5 частин 1 статті 3 Закону № 1404-VІІІ визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.

Отже, постанова Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року ВП №53259727, в даному випадку, є виконавчим документом.

Статтею 4 Закону № 1404-VІІІ (в редакції, чинній на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадженні від 07.06.2021 р.) передбачено вимоги до виконавчого документа.

Так, відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 1404-VІІІ, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Положеннями частини 3 статті 4 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

При цьому, в силу вимог пунктів 2, 6, 10 частини 4 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

- пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

- виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

- виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Отже, встановивши наявність вищевказаних обставин, державний виконавець повинен повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Колегія суддів зазначає, що постанова про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року ВП №53259727 не відповідає вимогам пункту 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, у пункті 2 постанови, який визначає стягувача, не вказано місцезнаходження юридичної особи - Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Частиною 1 статті 24 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Із постанови про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року ВП №53259727 вбачається, що адресою божника - ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що пред`явлення постанови про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року ВП №53259727 з метою примусового виконання до Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відбулося не за місцем виконання, а тому, виконавчий документ повинен був повернути стягувачу без прийняття до виконання.

Вищевказане, також, підтверджується постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербак М.В. від 18 червня 2021 року ВП №65679084, якою встановлено, що, згідно виконавчого документу, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому, вирішено виконавчий документ - постанову №53259727 видану Солом`янським РВ ДВС 20.01.2017 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у сумі 63 918,63 грн. передати до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 112).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року ВП №53259727 вказано, що строк пред`явлення її до виконання становить три місяці.

Відповідно до вимог частини 1 статті 12 Закону № 1404-VІІІ, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 4 статті 12 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що, в даному випадку, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа - постанови про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року ВП №53259727 до виконання, а тому, вказане є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без виконання.

Посилання суду першої інстанції на те, що строк пред`явлення постанови про стягнення виконавчого збору від 20.01.2017 року обраховується з наступного дня після закінчення виконавчого провадження №53259727, тобто, з 12.05.2021 року, станом на момент винесення оскаржуваної постанови (07.06.2021) такий строк не пропущено, колегія суддів вважає помилковими, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 12 Закону № 1404-VІІІ визначено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Так, в постанові Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року ВП №53259727 вказано, що постанова про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом і набирає чинності з моменту її винесення.

Отже, тримісячний строк необхідно обраховувати з 21 січня 2017 року.

Також, в матеріалах справи відсутні докази, що вказують на обставини переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що у державного виконавця були правові підстави, передбачені пунктами 2, 6, 10 частини 4 Закону № 1404-VІІІ, для повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, а тому, постанова Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження від 07 червня 2021 року ВП №65679084 є протиправною та підлягає скасуванню.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 2 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на зазначене, судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 287, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення виконавчого збору від 20 січня 2017 року ВП №53259727.

Визнати протиправною та скасувати постанову Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження від 07 червня 2021 року ВП №65679084.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03036, місто Київ, пр. Повітрофлотський, будинок 76-Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Лічевецький І.О.