Справа № 200/3249/20-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2021 року справа №200/3249/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Сізонов Є.С., за участю представника позивача - Бубликової Г.О., представника відповідача - Сенникова А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 р. у справі № 200/3249/20-а (головуючий І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

У С Т А Н О В И В:

20 березня 2020 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 03 березня 2020 року № про збільшення суми грошового зобов`язання, у тому числі з військового збору в розмірі 465 213, 19 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 342 727, 54 грн та пені у розмірі 44 317, 64 грн.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю нарахування податковим органом військового збору на суми заробітної плати працівників військової частини, які не є військовослужбовцями, оскільки доходи останніх звільнено від оподаткування абзацом 2 підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Вважає, що між військовослужбовцями та працівниками військової частини, які не є військовослужбовцями, не може бути відмінності в підході звільнення від оподаткування, оскільки 1) і військовослужбовців, і працівників військової частини включено до особового складу військової частини, 2) ці дві категорії осіб мають однакові умови праці, 3) працівникам військової частини встановлена доплата в розмірі до 50 відсотків посадового окладу (ставки) за підтримку постійної бойової готовності військ (сил), асигнування якої здійснюється з Державного бюджету України на грошове утримання Збройних сил України та інших формувань, 4) вся Військова частина НОМЕР_1 з усім особовим складом залучена до антитерористичної операції та сил і засобів Об`єднаних сил, що підтверджує статус цих осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1166.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 р. у справі № 200/3249/20-а позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 03 березня 2020 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору в загальному розмірі 852 258, 37 грн, яке складається з 465 213, 19 грн податкового зобов`язання, 342 727, 54 грн штрафних (фінансових) санкцій та 44 317, 64 грн пені.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що абзац 2 підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України не звільняє доходи працівників військової частини від оподаткування військовим збором, оскільки працівники Військової частини НОМЕР_1 не є військовослужбовцями, нарахований на їх користь дохід підпадає під поняття заробітної плати та не може вважатись грошовим забезпеченням; 2) доходи у вигляді грошового забезпечення військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 у період з 01 травня 2018 року по 25 червня 2018 року не підпадають під дію вище наведеної норми, оскільки Військова частина НОМЕР_1 у цей період не була залучена до участі в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Луганській і Донецькій областях, які здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивача. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що за містом витягу із наказу керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 14 травня 2015 року № 134 весь особовий склад Військової частини НОМЕР_1 включено до сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з 16 квітня 2014 року.

Листом Військової частини НОМЕР_1 від 12 жовтня 2019 року № 2257, наданого на запит податкового органу, підтверджується, що на підставі наказу керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 30 квітня 2018 року № 121дск Військова частина НОМЕР_1 виведена із сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з 30 квітня 2018 року.

За містом витягу із наказу командувача Об`єднаних сил від 18 липня 2018 року №70дск весь особовий склад Військової частини НОМЕР_1 (військовослужбовці (працівники) Збройних Сил України) включено до сил і засобів, які беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Луганській і Донецькій областях, з 26 червня 2018 року.

У період з 08 січня 2020 року по 27 січня 2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Військової частини НОМЕР_1 з питань дотримання правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2019 року, за результатами якої складено акт від 03 лютого 2020 року № 149/05-99-33-07/ НОМЕР_2 .

Згідно акту перевірки, зазначено порушення підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, статті 18, пункту 164.1 статті 164, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту а пункту 176.2 статті 176, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Порушення вказаних приписів виразилось:

1) у невключенні Військовою частиною НОМЕР_1 у період з 01 серпня 2018 року по 30 червня 2019 року до бази оподаткування військовим збором сум нарахованої заробітної плати працівників, які не є військовослужбовцями, в результаті чого не нараховано (не утримано) військовий збір на загальну суму 438 238, 06 грн.

2) ненарахуванні військового збору на доходи у вигляді грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України у період з 01 травня 2018 року по 25 червня 2018 року, коли Військова частина НОМЕР_1 не була залучена до участі в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Луганській і Донецькій областях, які здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил, в результаті чого не нараховано (не утримано) військовий збір на загальну суму 26 975, 13 грн.

На підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 03 березня 2020 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору в загальному розмірі 852 258, 37 грн, яке складається з 465 213, 19 грн податкового зобов`язання, 342 727, 54 грн штрафних (фінансових) санкцій та 44 317, 64 грн пені.

10 березня 2020 року вказане рішення отримано позивачем, що підтверджується реєстраційним штампом на супровідному листі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Абзацом 1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі ПК України) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлено військовий збір.

Відповідно до підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

З огляду на таке відсилання платники військового збору на підставі підпункту а пункту 176.2 статті 176 ПК України зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету військовий збір у порядку, що стосується сплати податку на доходи фізичних осіб.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (підпункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України).

Підпунктами 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок […]. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. […]. Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Отже, базою оподаткування є оподатковуваний дохід.

База оподаткування конкретизована загальними положеннями статті 164 ПК України, що стосується сплати податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту) (підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України).

Отже, базою оподаткування є заробітна плата фізичних осіб.

Одночасно приписами абзаців 2, 3 підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України визначено підстави звільнення від оподаткування військовим збором доходів деяких категорій осіб: Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, […] та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС).

Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання абзацу 3 підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором від 30 грудня 2015 року № 1161 (далі постанова Кабінету Міністрів України № 1161).

Абзацами 1-3 вказаної постанови встановлено, що підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь:

в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення таких осіб до проведення антитерористичної операції та наказів оперативного штабу з управління антитерористичною операцією про прибуття (вибуття) таких осіб до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції;

у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витягів з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення таких заходів.

Зазначені документи командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів), керівники установ, організацій та підприємств, у складі яких проходять службу чи працюють особи, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), подають до відповідної бухгалтерської служби для здійснення розрахунків.

Проаналізувавши наведені норми, суд дійшов висновку, що конструкція абзацу 2 підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України є нечіткою, а тому призвела до різного розуміння сторонами приписів цього абзацу в частині, чи підпадає під наведені пільги така категорія осіб як працівники Збройних Сил України у зв`язку з тим, що останні не отримують грошове забезпечення, а норма визначає звільнення від оподаткування військовим збором доходів у вигляді грошового забезпечення.

Разом з тим із змісту абзаців 2, 3 підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, постанови Кабінету Міністрів України № 1161 чітко простежується думка, що визначальним для визначення статусу осіб, на яких поширюється пільга, є їх участь в антитерористичній операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Абзац 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1161 також як і абзац 2 підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України виділяє 2 категорії осіб установ, організацій та підприємств, у складі яких 1) проходять службу чи 2) працюють особи, які беруть безпосередню участь.

Наказом керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 14 травня 2015 року № 134, наказом командувача Об`єднаних сил від 18 липня 2018 року №70дск весь особовий склад Військової частини НОМЕР_1 включено до сил і засобів антитерористичної операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Луганській і Донецькій областях.

За змістом частини першої статті 5 Закону України Про Збройні Сил України від 06 грудня 1991 року № 1934-XIІ особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Отже, матеріалами справи підтверджується участь працівників Військової частини НОМЕР_1 в антитерористичній операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що є підставою для звільнення їх від оподаткування військовим збором.

При аналізі поширення дії абзацу 2 підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України на працівників військової частини, які не є військовослужбовцями, суд також враховує доводи позивача про те, що працівникам військової частини встановлена доплата в розмірі до 50 відсотків посадового окладу (ставки) за підтримку постійної бойової готовності військ (сил) на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про питання оплати праці окремих категорій працівників (невійськовослужбовців) Збройних Сил та інших військових формувань України від 09 березня 1995 року № 167, асигнування якої здійснюється з Державного бюджету України на грошове утримання Збройних сил України та інших формувань.

Доводи відповідача про те, що абзац 2 підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільняє від оподаткування військовим збором лише доходи у вигляді грошового забезпечення не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем не доведено, що до особового складу Військової частини НОМЕР_1 входять працівники Збройних Сил України, які отримують грошове забезпечення.

Наказом керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 30 квітня 2018 року № 121дск Військова частина НОМЕР_1 виведена із сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з 30 квітня 2018 року;

наказом командувача Об`єднаних сил від 18 липня 2018 року №70дск весь особовий склад Військової частини НОМЕР_1 (військовослужбовці (працівники) Збройних Сил України) включено до сил і засобів, які беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Луганській і Донецькій областях, з 26 червня 2018 року.

Судом встановлено, що у спірний період з 01 травня 2018 року по 25 червня 2018 року відсутній відповідний наказ, який би підтверджував статус особового складу Військової частини НОМЕР_1 з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1161.

Разом з тим суд дійшов висновку, що такий наказ не міг бути прийнятий за умови відсутності відповідного правового врегулювання.

Лише Законом України від 19 червня 2018 року № 2463-VIII, який набув чинності 04 липня 2018 року, абзац другий підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України після слів на період проведення антитерористичної операції доповнено словами та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС) та доповнити словами та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС).

При цьому абзац 2 підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України прямо передбачає поширення його дії на минулий період з 01 травня 2018 року.

Таким чином, враховуючи поширення дії абзацу 2 підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України на минулий період, суд дійшов вірного висновку, що слід застосовувати відповідні пільги до військовослужбовців у період з 01 травня 2018 року по 25 червня 2018 року без наявності наказу командувача Об`єднаних сил за умови прийняття його після вирішення питання щодо правового врегулювання.

З огляду на наведене обґрунтування суд першої інстанції дійшов висновків про неправомірність донарахування відповідачем військового збору, що є підставою, у свою чергу, для визнання протиправності застосування штрафних санкцій та нарахування пені, і тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 03 березня 2020 року № про збільшення суми грошового зобов`язання, у тому числі з військового збору в розмірі 465 213, 19 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 342 727, 54 грн та пені у розмірі 44 317, 64 грн підлягають задоволенню.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 р. у справі № 200/3249/20-а - залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 р. у справі № 200/3249/20-а - залишити без змін. Повне судове рішення складено 04 жовтня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць