Справа № 607/3778/21
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 Справа №607/3778/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, Тернопільського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Гуцалюк А.Р. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, Тернопільського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, у якому просить скасувати постанову ГАБ №674862 від 16.02.2021 р., згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Аргументуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що 16.02.2021 року ДОП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Шеремендою А.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №520529, згідно якого ОСОБА_1 08.02.2021 близько 14 год. 15 хв. перебувала в громадській будівлі, а саме в приміщенні МАФ «кіоску» в масці, однак маска щільно не прикривала рот та ніс, при цьому відпускала покупців, чим порушила вимоги ч.2 ст. 44-3 КУпАП. За наслідками вказаного протоколу винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ГАБ №674862, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень. Згідно вимог ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення … Моментом вчинення вказаного вище правопорушення та моментом виявлення особи, яка його вчинила є 08.02.2021. Проте протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №520529 складено лише 16.02.2021. Окрім того, у протоколі, як і в самій постанові не вказано місця вчинення правопорушення. Оскільки, згідно приписів ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів, на основі яких посадовою особою встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, тому вважає, що протокол, складений з порушенням строку не може бути доказом при розгляді такої справи. Також зазначає, що в оскаржуваній постанові громадським приміщенням називають МАФ «кіоск», що суперечить поняттю «громадське місце», адже кіоск не є відкритим населенню, в якому перебуває лише продавець. Позивач вважає постановуГАБ №674862 від 16.02.2021 р., якою її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., незаконною та просить її скасувати.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гуцалюк А.Р. в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Представники Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, Тернопільського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явились, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому частиною 1 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом направлення тексту повістки, що підтверджується наявним у матеріалах справи звітом про таке відправлення. Однак явку свого представника відповідачі у судове засідання не забезпечили, що, відповідно до частини 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Про причини такого неподання відзиву та неявки у судове засідання не повідомив, а тому відсутні підстави вважати їх поважними. Саме тому розгляд справи слід провести за відсутності відповідача за наявними матеріалами на підставі частини 6 ст. 162 КАС України.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

16 лютого 2021 року дільничним Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №520529, згідно якого ОСОБА_1 08.02.2021 близько 14 год. 15 хв. перебувала в громадській будівлі, а саме в приміщенні МАФ «кіоску» в масці, однак маска щільно не прикривала рот та ніс, при цьому відпускала покупців, чим порушила вимоги ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Постановою ГАБ №674862 по справі про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до стаття 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно правового висновку, наданого Верховним Судом у постанові від 30 травня 2018 року в справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016), постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до змісту ч.2 ст.44-3 КУпАП, перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема распіраторів або захисник масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п.1 п.2 Постанови КМ України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236 (із змінами та доповненнями станом на 06.02.2021), на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно..

Громадське місце - частина будь-якої споруди, яка доступна або відкрита для населення, в тому числі за плату (під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та інше).

Згідно п.3.2.1 Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства затвердженої Наказом Держкомстату України 24.10.2005 № 327 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2005 р. за №1350/11630, кіоск (ятка) - різновид об`єкта напівстаціонарної роздрібної торгівлі, що займає відокремлене приміщення легкої конструкції, як правило, без торгового залу та має просте обладнання.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних містах.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи, бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Представником відповідача Головного управління Національної поліції України надано відеодиск, який на його думку підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного проступку, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП з якого вбачається, що позивач перебуває в приміщенні кіоску в масці, проте на ньому не зафіксовано факт відпуску нею продукції покупцям, а також дату коли це відбувалось. Крім цього, суд зауважує, що про зазначений доказ не вказано у спірній постанові, а також у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім цього, суд вважає зазначений доказ не допустимим, виходячи з такого. В силу вимог ч.2,4 ст.99 КАС України, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Вимоги зазначеної норми Закону представником відповідача дотримано не було.

Статтею 62 Конституції України закріплено те, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до вимог частини 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування спірної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП, а адміністративну справу стосовно неї провадженням закрити.

За даних обставин, враховуючи що судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає за недоцільне піддавати правовому аналізу усі інші доводи позивача, котрі стосуються процесуальної сторони винесення спірної постанови.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, Тернопілсьького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Постанову ГАБ №674862 по справі про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП скасувати та адміністративну справу провадженням закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан