Справа № 620/4943/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

23 вересня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/4943/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

за участю секретаря Якуш І.В.,

представника позивача Кулініч К.В.,

та представника відповідача Балишева М.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Текссил до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Текссил (далі ТОВ Текссил, позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач) про скасування, прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 15.12.2020 № та № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 519830,94 грн за платежем акцизний податок на пальне та 5100,00 грн за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Свої позовні вимоги ТОВ Текссил мотивує тим, що висновки ГУ ДПС у Чернігівській області, викладені в акті № 1441/25/26/РРО/35385523 від 23.11.2020 є помилковими, а прийняті податкові повідомлення-рішення від 15.12.2020 № та № протиправними. Зазначає, що позивач внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань з 07.09.2007, зареєстрований платником єдиного внеску та платником єдиного внеску за основним видом діяльності, а саме роздрібна торгівля пальним. Також зареєстрований платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 65, що підтверджується свідоцтвом № 200144389, та отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за Реєстраційним номером 1900002 дію якої було продовжено з 01.07.2019 згідно поданої заяви від 12.06.2019 та листа від 24.06.2020. Вказує, що після отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним відповідачем 06.08.2019 в телефонному режимі було повідомлено про те, що відповідно до вимог підпункту 212.3.4. пункту 212.3. статті 212 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики та порядок електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2019 року № 408. Отримавши інформацію щодо вказаних змін в податковому законодавстві позивачем 07.08.2019 було подано заяву про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів. Згідно витягу з реєстрації акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового ТОВ «Текссил» зареєстровано платником з 07.08.2019. При цьому, позивач зазначає, що жодних повідомлень про зміни в податковому законодавстві ні через мережу інтернет, ні письмово до телефонного дзвінка 06.08.2019 останній від контролюючих органів не отримував, а тому не знав і не міг знати про відповідні зміни. Більш того, в постанові Кабінету Міністрів України № 408 чітко вказано, що ДФС повинна вжити всіх заходів для введення електронного адміністрування реалізації пального та всіляко сприяти особам для їх реєстрації в реєстрі.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем в межах встановленого судом строку подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та вказує на правомірність оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень, оскільки за результатами фактичної перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства, що є підставою для застосування до ТОВ «Текссил» штрафних санкцій.

29.06.2021 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду у клопотанні відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини викладені в позові.

01.07.2021 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду відмовлено у клопотанні позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 закрито підготовче провадження у даній справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, вказаних у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Текссил» зареєстроване в якості юридичної особи 07.09.2007. Основний вид діяльності 47.30 (роздрібна торгівля пальним) (а.с.11).

З 01.11.2013 позивач є платником податку на додану вартість (а.с.36).

Як слідує з матеріалів справи 01.07.2019 Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області видало позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900002, терміном дії з 01.07.2019 по 01.07.2024 (а.с.61).

Господарську діяльність позивач здійснює за адресою м. Чернігів, прос. Миру, 283, АГЗП.

В період з 17.11.2020 по 23.11.2020 головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Демиденком Олександром Михайловичем на підставі наказу №1753-А від 13.11.2020, направлення на перевірку №283 від 13.11.2020 та головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Товстолісом Василем Олександровичем на підставі наказу №1753-А від 13.11.2020, направлення на перевірку №282 від 13.11.2020 проведена фактична перевірка стосовно дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій АГНКС, яка знаходиться за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру, 283 та належить ТОВ «Текссил» (код ЄДРГІОУ 35385523) (а.с.39).

Перед початком перевірки було пред`явлено службові посвідчення, направлення та вручено копію наказу головному бухгалтеру ТОВ «Текссил» Новіковій Марині Михайлівні.

В ході проведення перевірки встановлено порушення п. 22 підрозділу 5 Розділу XX та вимог ст.212 Податкового Кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме: в період з 01.07.2019 по 06.08.2019 включно здійснювалась реалізація пального згідно фіскальних звітних чеків (Z-звітів) РРО з №496 по №569 на загальну суму 519830,94 грн, в тому числі ПДВ.

При цьому, ТОВ «Текссил» () зареєстровано платником акцизного податку з реалізації пального в реєстрі №2 згідно вимог Податкового кодексу України з 07.08.2019 (а.с.60, 63-64).

Також, в ході перевірки встановлено проведення розрахункових операцій через РРО без забезпечення режиму попереднього програмування обліку кількості палива, що перебуває в реалізації (його залишку) згідно Х-звіту РРО від 17.11.2020 №22, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями).

За результатом фактичної перевірки було складено акт від 23.11.2020 №1141/25/26/РРО/35385523 (а.с.40-43) на підставі якого до ТОВ «Текссил» застосовано штрафні (фінансові) санкції та винесено податкові повідомлення-рішення від 15.12.2020 № на суму 519830,94 грн (а.с.44) та № на суму 5100,00 грн (а.с.45).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивачем 05.01.2021 подано скаргу до Державної податкової служби України (а.с.48-50) з додатковими поясненнями від 06.01.2021 (а.с.51-52), однак рішенням від 27.04.2021 № 9477/6/99-00-06-03-01-06 Державної податкової служби України скарга позивача залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін (а.с.53-56).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, підпунктом 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового Кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) (далі ПК України) визначено, що контролюючі органи серед іншого, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон № 265).

Дія вказаного Закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Статтею 3 Закону № 265 визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості (п. 11 ст. 3 Закону № 265).

Відповідно до ст. 17 Закону № 265 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості (п. 7 ст. 17 Закону № 265).

Підпунктом 14.1.145 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що підакцизні товари (продукція) це товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які ПК України встановлено ставки акцизного податку.

Згідно з п.п. 14.1.1411 п. 14.1 ст. 14 ПК України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у п.п. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 ПК України

Відповідно до п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI ПК України - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу / акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України:

у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками;

при використанні пального, з якого сплачено акцизний податок, виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу.

Необхідно зазначити, що абз. 2 п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України окрім визначення, операцій, які вважаються реалізацією пального, не містить конкретного переліку таких операцій, оскільки в нормі зазначено, що такими є й інші господарські та цивільно - правові договори, проте норма має вказівку на те, які операції не вважаються реалізацією пального, і до таких реалізації покупцям пального за допомогою смарт-карток на пальне відсутня.

Відповідно до п. 212.1 ст. 212 ПК України платниками акцизного податку є зокрема, але не виключно особа (у тому числі юридична особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи), постійне представництво, які реалізують пальне або спирт етиловий (п.п. 212.1.15 п. 212.1 ст.212 ПК України).

Особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб до початку здійснення реалізації пального (п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України).

Згідно з пп. 213.1.12 п. 213.1 ст. 213 ПК України об`єктами оподаткування акцизним податком є зокрема: для осіб які здійснюють реалізацію з акцизного складу / акцизного складу пересувного будь- яких обсягів пального понад обсяги, що: отримані з інших акцизних складів / акцизних складів Пересувних, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних; ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією; вироблені в Україні, реалізація яких є об`єктом оподаткування відповідно до п.п. 213.1.1 п. 213.1 ст. 213 ПК України, або не підлягає оподаткуванню, або звільняється від оподаткування, або оподатковується на умовах, встановлених ст. 229 ПК України що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Облік обсягів пального або спирту етилового у СЕАРП СЕ ведеться окремо в розрізі платників податку - розпорядників акцизних складів / акцизних складів пересувних та акцизних складів / акцизних складів пересувних за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (п. 232.1 ст 232 ПК України).

Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII «Про внесення змін до ПК України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» (вступив в силу 01.01.2019) підрозділ 5 Розділу XX «Перехідні положення» ПК України було доповнено пунктом 22, яким визначено, що суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників акцизного податку з 1 липня 2019 року, зобов`язані до 1 липня 2019 року зареєструватися платниками податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 1 липня 2019 року (абзац 2 п. 22 підрозділу 5 Розділу XX «Перехідні положення» ПК України).

Таким чином, законодавець фактично надав суб`єктам господарювання, які відповідали визначенню платників акцизного податку з 1 липня 2019 року, додатковий термін для вчинення дій необхідних для реєстрації платниками до 1 липня 2019 року.

Слід зазначити, що згідно з нормами ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 № 408 «Деякі питання електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового» введено в дію Реєстр платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового (новий реєстр).

Новий реєстр 18.07.2019 був оприлюднений у відкритій частині Електронного кабінету (закладка Реєстри) за посиланням: https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/excise.

Крім того, для забезпечення виконання передбаченого ПК України обов`язку суб`єктів господарювання, які здійснюють реалізацію пального та спирту етилового, зареєструватися як платники акцизного податку та/або зареєструвати акцизний склад Міністерство фінансів України направило до Державної фіскальної служби України рекомендовану форму Заяви для розміщення на офіційному вебпорталі Державної фіскальної служби України та рекомендувало використовувати таку форму Заяви при здійсненні реєстрації платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового до затвердження в установленому порядку зазначеної форми.

Рекомендована форма Заяви була розміщена на офіційному веб-порталі Державної фіскальної служби України та, починаючи з 19.06.2019, могла застосовуватись для реєстрації, у тому числі в Електронному кабінеті.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що, будь-яка особа, яка підпадала під визначення платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового, мала можливість та повинна була до 01 липня 2019 року подати заяву для реєстрації в Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового.

Як встановлено судом ТОВ «Текссил» зареєстровано платником акцизного податку з реалізації пального з 07.08.2019.

Відповідно до пп. 117.3 ст. 117 ПК України за порушення норм цього Кодексу щодо реалізації пального без своєчасної реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового у порядку, передбаченому цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального або спирту етилового.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно висновків Верховного Суду, зокрема у постанові від 07.07.2020 по справі № 825/1323/16 згідно з ч. 1 ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що позивач допустив податкове правопорушення, за яке пунктом 117.3 статті 117 ПК України передбачена відповідальність, оскільки не виконав вимог, установлених підпунктом 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України, та діяв без належної обачності, розпочавши діяльність із продажу пального, не пересвідчившись у наявності у нього відповідного статусу та дати, з якої він набув такого статусу, поза як подання суб`єктом господарювання заяви про реєстрацію його платником акцизного податку не звільняє його від обов`язку пересвідчитися у позитивному результаті розгляду відповідної заяви, оскільки можливість початку здійснення реалізації пального обумовлена саме фактом реєстрації платником акцизного податку

Вказані висновки Верховного Суду, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин,

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову ТОВ «Текссил» необхідно відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 168, 227-228, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Текссил до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 РозділуПерехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Текссил (прос. Миру, 283, м. Чернігів, 14033, ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Повний текст рішення суду складено 04.10.2021.

Суддя О.М. Тихоненко