Справа № 380/8729/21
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року справа №380/8729/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Новак Л.М.

розглянувши у письмовому провадженні у м.Львові адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Красненський комбінат хлібопродуктів» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Красненський комбінат хлібопродуктів» звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми «Ю» від 24.03.2021 року №51062-13 про сплату податкового боргу на загальну суму 65413 грн. 64 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з набранням чинності постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 року у справі №813/6906/14 грошове зобов`язання позивача стало узгодженим. Однак, податковий орган списав заборгованість по ПДВ в розмірі 161261 грн. 00 коп. лише 23.03.2021 року, пропустивши десятиденний строк. При цьому, відповідач одночасно нарахував пеню за несвоєчасну сплату боргу в розмірі 71445 грн. 89 коп. Окрім того, вказує, що у податкового органу не було жодних перешкод вчасно списати заборгованість. Враховуючи викладене, спірна податкова вимога підлягає скасуванню.

Відповідач у своїх запереченнях вказує, що у зв`язку із набранням судовим рішенням від 03.03.2021 року законної сили, ним проведено нарахування позивачу узгодженого у судовому порядку грошового зобов`язання у загальній сумі 161261 грн. 00 коп. та пеню в сумі 71445 грн. 59 коп. Посилається на те, що за даними ІТС «Податковий блок», станом на 08.07.2021 року у позивача податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (пеня) у сумі 65413 грн. 64 коп. залишається несплаченим.

Увалою суду від 07.06.2021 року відкрито загальне позовне провадження.

Увалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 03.08.2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Увалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 02.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2014 року у справі №813/6906/14 позовні вимоги задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Буської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області від 26.09.2014 р. № /224.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 року у справі №876/11224/14 апеляційну скаргу Буської ОДПІ Міндоходів у Львівській області задоволено; постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2014 року у справі №813/6906/14 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Красненський комбінат хлібопродуктів» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 20.01.2020 року у справі №813/6906/14 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Красненський комбінат хлібопродуктів» задовольнити частково; постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2014 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 року у справі №813/6906/14 у задоволенні адміністративного позову відмолено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 року у справі №813/6906/14 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Красненський комбінат хлібопродуктів» залишено без задоволення; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 року у справі №813/6906/14 залишено без змін.

24.03.2021 року відповідачем сформовано податкову вимогу форми «Ю» №51062-13, якою керівника Приватного акціонерного товариства «Красненський комбінат хлібопродуктів» повідомлено, що станом на 23.03.2021 року сума податкового боргу вказаного платника податків становить 65413 грн. 64 коп.

22.04.2021 року позивачем подано скаргу №22 на податкову вимогу форми «Ю» від 24.03.2021 року №51062-13.

Рішенням про результати розгляду скарги №10555/6/99-00-13-05-06 від 12.05.2021 року контролюючий орган залишив без змін податкову вимогу від 24.03.2021 року №51062-13, а скаргу від 22.04.2021 року №22 без задоволення.

Не погодившись із таким рішенням позивач звернувся до суду із даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є податкова вимога форми «Ю» від 24.03.2021 року №51062-13.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - ПКУ).

Відповідно до підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПКУ платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (підп. 14.1.153 п.14.1 ст. 14 ПКУ).

Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом (підп.14.1.155 п.14.1 ст.14 ПКУ).

При цьому, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підп.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПКУ в редакції, що діяла до 01.01.2017 року).

Згідно із підп.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПКУ (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VIII від 21.12.2016 року; діє з 01.01.2017 року) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, податкова вимога як письмове рішення органу стягнення містить вимогу до платника податків сплатити податковий борг, який складається з сум узгоджених грошових зобов`язань, не сплачених платником податків у встановлені ПКУ строки; пені.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (підп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПКУ).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПКУ).

Отже, грошове зобов`язання платника податків складається з сум: податкових зобов`язань, тобто сум податків та зборів; штрафних (фінансових) санкцій, тобто сум штрафів за порушення законів з питань оподаткування; санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підп.14.1.162. п.14.1 ст.14 ПКУ в редакції, що діяла до 01.01.2017 року).

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підп.14.1.162 п.14.1 ст.14 в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VIII від 21.12.2016 року; діє з 01.01.2017 року).

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (п.111.2 ст.111 ПКУ).

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПКУ крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із п.57.1 ст.57 ПКУ платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (підп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПКУ).

Контролюючий орган визначає грошові/податкові зобов`язання платника податків шляхом надіслання (вручення) йому податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підп.14.1.157 п.14.1 ст.14 ПКУ податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (п.56.1 ст.56 ПКУ).

Згідно із п.56.2 ст.56 ПКУ у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Як передбачено у п.56.15 ст.56 ПКУ скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац четвертий п.56.18 ст.56 ПКУ).

Відповідно до абзацу першого п.57.3 ст.57 ПКУ у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Абзацом другим цієї ж норми передбачено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Аналіз наведених правових норм дозволяє зробити наступні висновки.

За загальним правилом платник податку самостійно нараховує та узгоджує суми своїх податкових/грошових зобов`язань шляхом подання контролюючому органу податкової декларації, в якій ці суми зазначені. Граничний строк сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного у поданій ним податковій декларації, спливає на десятий календарний день, що настає за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання податкової декларації; з одинадцятого календарного дня ця сума набуває статусу податкового боргу.

Граничний строк самостійного нарахування платником податків податкового зобов`язання за відповідний податковий період дорівнює (відповідає) граничному строку, передбаченому ПКУ для подання податкової декларації за цей податковий період.

Контролюючий орган, виявивши за результатами перевірки результатів діяльності платника податків заниження ним податкових зобов`язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, зобов`язаний самостійно нарахувати (визначити) платнику податків суму грошових зобов`язань, що складається з таких сум: податкові зобов`язання, нараховані контролюючим органом (тобто сума виявленого заниження податку); штрафні (фінансові) санкції.

Обидві ці суми охоплюються поняттям «грошове зобов`язання платника податків, нараховане контролюючим органом».

Зокрема, якщо платник податків погоджується з нарахованими контролюючим органом сумами зобов`язань, то він повинен сплатити такі протягом десяти календарних днів з дати отримання податкового повідомлення рішення про їх нарахування; з одинадцятого календарного дня ця сума набуває статусу податкового боргу.

Якщо платник податків не погоджується з нарахованими контролюючим органом сумами зобов`язань та оскаржує податкове повідомлення-рішення, то протягом періоду адміністративного/судового оскарження нараховані контролюючим органом суми грошових зобов`язань (як податків, так і штрафів) вважаються неузгодженими. Після завершення процедур адміністративного та/або судового оскарження платник податків зобов`язаний сплатити суми узгоджених грошових зобов`язань (як податкових зобов`язань, так і штрафів) протягом десяти календарних днів з дати їх узгодження; з одинадцятого календарного дня ця сума набуває статусу податкового боргу.

Період заниження платником податків податкового зобов`язання розпочинається з дня, наступного за днем граничного строку подання податкової декларації, в якій платник податків повинен був відобразити цю суму податку (суму заниження), проте не зробив цього та завершується в день узгодження суми цього податкового зобов`язання (суми заниження), нарахованої або контролюючим органом в порядку підп.54.3.2 п.54.3 ст. 54 ПКУ, або самим платником податків в порядку ст. 50 ПКУ.

Якщо платник податків не сплачує суму узгоджених податкових/грошових зобов`язань у встановлені ПКУ строки (незалежно від того, хто нарахував цю суму платник податків чи контролюючий орган), ця сума набуває статусу податкового боргу.

Отже, початок періоду заниження податкового зобов`язання обчислюється від дати граничного строку подання податкової декларації, в якій платник податків повинен був відобразити це податкове зобов`язання (суму заниження), та не пов`язаний з датою спливу граничного строку сплати грошового зобов`язання (складовою частиною якого є податкове зобов`язання, напр. сума заниження податку), нарахованого контролюючим органом за наслідками перевірки платника податків.

Системний аналіз положень ст.ст. 109-111, п.п. 129.1, 129.4 ст. 129 ПК України (в редакції, що діяла до 31.12.2016 року), дозволяє зробити висновок, що підставами для нарахування пені як форми фінансової відповідальності є такі склади податкових правопорушень:

І) прострочення погашення податкового зобов`язання внаслідок його заниження платником податків (підп.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПКУ);

ІІ) несплата узгодженого грошового зобов`язання у встановлені ПКУ строки, тобто порушення строків погашення узгоджених грошових зобов`язань, внаслідок чого в платника податків виникає податковий борг (підп. 129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПКУ);

ІІІ) порушення строків погашення податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента (підп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПКУ).

Прострочення погашення податкового зобов`язання внаслідок його заниження платником податків (підп.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПКУ) може бути виявлене:

- платником податків (в цій ситуації платник податків може самостійно нарахувати суму заниженого податкового зобов`язання шляхом подання контролюючому органу уточнюючого розрахунку);

- контролюючим органом за наслідками перевірки платника податків. (в цій ситуації контролюючий орган нараховує податкове зобов`язання шляхом виставлення податкового повідомлення рішення про збільшення грошового зобов`язання по податку/збору, а також застосовує штрафні (фінансові) санкції).

Пеня, при цьому, нараховується: на суму заниження податкового зобов`язання та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (підп. 129.1.2 п.129.1 ст.129 ПКУ); із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження податкового зобов`язання (абзац другий п.129.4. ст.129 ПКУ).

Таким чином, до 31.12.2016 року пеня нараховувалася:

- на суму податку, яку не було відображено (тобто було занижено) платником податків в податковій декларації та не нараховувалася на суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих за таке заниження;

- за весь період заниження, що обчислюється від дати граничного строку подання податкової декларації, в якій платник податків повинен був відобразити податкове зобов`язання (дата граничного строку подання декларації із сумою заниження) до дати узгодження цієї суми після її фактичного нарахування (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження, якщо платник податків не погоджувався з нарахованою контролюючим органом сумою податкових зобов`язань);

- після узгодження донарахованої суми податкового зобов`язання (суми заниження) платник податків зобов`язаний сплатити її протягом десяти календарних днів;

- якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкових зобов`язань у встановлені ПКУ строки, виникає податковий борг.

У випадку несплати узгодженого грошового зобов`язання у встановлені ПКУ строки (тобто порушення строків погашення узгоджених грошових зобов`язань, внаслідок чого в платника податків виникає податковий борг) пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Нарахування пені розпочинається (п.129.1 ст.129 ПКУ):

- при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

- при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (п.129.3 ст.129 ПКУ).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VIII від 21.12.2016 року, з наступними змінами та доповненнями, з 01.01.2017 року змінено статтю 129 ПКУ в частині, що визначає базу та період нарахування пені, а також механізм визначення ставки, за якою платнику податків нараховується пеня.

При нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (підп. 129.1.1 п.129.1, п. 129.4 ст.129 ПКУ), пеня нараховується:

- на суми грошового зобов`язання (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені);

- починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (тобто день прострочення);

- закінчуючи днем зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що внаслідок внесення змін до ПКУ з 01.01.2017 року у випадку заниження платником податків податкового зобов`язання дата початку періоду нарахування пені перший робочий день, наступний за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) залишилася тією самою (дата початку нарахування пені не змінилася).

Внаслідок внесення змін до ПКУ з 01.01.2017 року змінилася база нарахування пені - нараховується на суми грошового зобов`язання (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), а не лише на суму заниження податкового зобов`язання; також змінилися ставка при нарахуванні пені береться облікова ставка Національного банку України, діюча на кожний день прострочення, - тобто ставка, діюча (актуальна) на кожен день періоду, за який нараховується пеня.

Як вбачається з постанови Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2014 року у справі №813/6906/14 на підставі акту перевірки Буською ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 26.09.2014 року №0/224, яким збільшено суму грошового зобов`язання ПАТ «Красненський комбінат хлібопродуктів» з податку на додану вартість на 161261 грн. 00 коп., з яких 107507 грн. 00 коп. зобов`язання за основним платежем, 53754 грн. 00 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказані суми складають зі зобов`язання позивача за основим платежем з податку на додану вартість (107507 грн. 00 коп.) згідно податкового повідомлення-рішення від 26.09.2014 року №0/224, а саме березень 2014 року заниження на 96000 грн. 00 коп., квітень 2014 року заниження на 11 507 грн. 00 коп. (постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 року у справі №813/6906/14).

Згідно із п.203.1 ст.203 ПКУ податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п.203.2 ст.203 ПКУ).

Відповідно до розрахунку пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми заниження податкових зобов`язань, який міститься в матеріалах справи, у березні 2014 року контролюючим органом було виявлено заниження податкового зобов`язання позивачем на суму 96000 грн. 00 коп., у квітні 2014 року на суму 11507 грн. 00 коп.

Згідно із згаданим розрахунком, граничний день сплати за звітний (податковий) період, за який виявлено заниження податкових зобов`язань а саме за березень 2014 року є 01.05.2014 року; за квітень 2014 року 31.05.2014 року, що відповідає положенням наведеної норми.

Із настанням вказаних дат розпочинається нарахування пені за цими зобов`язаннями.

Суд звертає увагу, що, з урахуванням наявної у позивача переплати з податку на додану вартість, така буда списана контролюючим органом та 17.03.2021 року закінчено нарахування пені позивачу.

Кількість днів заниження податкового зобов`язання, згідно розрахунку, становить: зобов`язання від березня 2014 року 2131 день; зобов`язання від квітня 2014 року 2101 день.

Суд зазначає, що у даному випадку пеня була нарахована контролюючим органом лише за зобов`язанням позивача за основим платежем з податку на додану вартість (107507 грн. 00 коп.).

При цьому, за штрафними (фінансовими) санкціями (53754 грн. 00 коп.) така нарахована не була, хоча з 01.01.2017 року (зміни в законодавство) повинна була нараховуватись і на штрафні (фінансові) санкції.

Окрім того, відповідно до відомостей офіційного веб-сайту Національного банку України (https://bank.gov.ua/monetary/stages/archive-rish), облікова ставка Національного банку становила:

- з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року 9,5%;

- з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року 12,5%;

- з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року 14%

- з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року 19,5%;

- з 04.03.2015 року по 27.08.2015 року 30%;

- з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року 27%;

- з 25.09.2015 року по 21.04.2016 року 22%;

- з 22.04.2016 року по 26.05.2016 року 19%;

- з 27.05.2016 року по 23.06.2016 року 18%;

- з 24.06.2016 року по 28.07.2016 року 16,5%;

- з 29.07.2016 року по 15.09.2016 року 15,5%;

- з 16.09.2016 року по 27.10.2016 року 14%;

- з 28.10.2016 року по 13.04.2017 року 14%;

- з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року 13%;

- з 26.05.2017 року по 26.10.2017 року 12,5%;

- з 27.10.2017 року по 14.12.2017 року 13,5%;

- з 15.12.2017 року по 25.01.2018 року 14,5%;

- з 26.01.2018 року по 01.03.2018 року 16%;

- з 02.03.2018 року по 12.07.2018 року 17%;

- з 13.07.2018 року по 06.09.2018 року 17,5%;

- з 07.09.2018 року по 25.04.2019 року 18%;

- з 26.04.2019 року по 18.07.2019 року 17,5%;

- з 19.07.2019 року по 05.09.2019 року 17%;

- з 06.09.2019 року по 24.10.2019 року 16,5%;

- з 25.10.2019 року по 12.12.2019 року 15,5%;

- з 13.12.2019 року по 30.01.2020 року 13,5%;

- з 31.01.2020 року по 12.03.2020 року 11%;

- з 13.03.2020 року по 23.04.2020 року 10%;

- з 24.04.2020 року по 11.06.2020 року 8%;

- з 12.06.2020 року по 04.03.2021 року 6%;

- з 05.03.2021 року по 15.04.2021 року 6,5%.

Як вбачається із розрахунку пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми заниження податкових зобов`язань позивача відповідач при нарахуванні пені позивачу використовував облікову ставка Національного банку України у розмірі 9,5%, хоча з 01.01.2017 року при нарахуванні пені береться облікова ставка Національного банку України, діюча на кожний день прострочення, - тобто ставка, діюча (актуальна) на кожен день періоду, за який нараховується пеня.

Наведене дозволяє суду прийти до висновку, що контролюючим органом невірно обрано облікову ставку, оскільки у період з 2014 року по 2021 рік вона коливалась від 6% до 30%, однак таке порушення не вказує на порушення прав позивача, оскільки сума пені за згаданий період повинна бути більшою.

Враховуючи, що сума пені була нарахована контролюючим органом у заниженому розмірі (не враховано штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 53754 грн. 00 коп. при її обрахунку з 01.01.2017 року та зміни розміру облікової ставки Національного банку України у період з 01.01.2017 року та до погашення зобов`язань), суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах жодним чином не порушено прав позивача, а тому позовні вимоги є безпідставними.

З цих самих міркувань не береться до уваги розрахунок пені позивача.

Окрім того, судом не беруться до уваги посилання позивача на оскарження ним податкового повідомлення-рішення Буської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області від 26.09.2014 року №/224 та, як наслідок, перегляд постанови Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2014 року у різних інстанціях, оскільки вказані дії були вчинені ним з власної ініціативи, що не позбавляє його обов`язку сплатити виявлені податковим органом заниження податкових зобов`язань.

При цьому, інші твердження позивача не спростовують викладеного.

З огляду на викладене, судом не встановлено спірною податковою вимогою форми «Ю» від 24.03.2021 року №51062-13 критеріїв правомірності порушень, визначених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, такі поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Я.Мартинюк