Справа № 300/3120/21
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2021 р. справа № 300/3120/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 95770,17 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування та військового збору в загальній сумі 95770,17 грн.

Позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області мотивовані тим, що за ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з несплатою податку на доходи з фізичних осіб за результатами річного декларування, військового збору та штрафних (фінансових) санкцій в загальній сумі 95770,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів та інформації АТ "Укрсиббанк" в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 отримано дохід у вигляді податкового блага. Дана обставина підтверджується листом АТ "Укрсиббанк" від 04.07.2018 № 14-2-02/32272, згідно якого доходи нараховано у формі 1-ДФ за ознакою доходу "126" у вигляді додаткового блага анульованого кредитором у сумі 392205,83 грн. Згідно п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. ОСОБА_1 декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік не подано, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з отриманого в 2016 році доходу у вигляді додаткового блага не сплачено. Таким чином, на підставі п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України відповідачу донараховано за 2016 рік податку на доходи фізичних осіб в сумі 70 597, 05 грн. та 5 993, 09 грн. військового збору, згідно пп.1.2, пп.1.6, п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України. Крім цього, до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції.

Відзиву відповідача до суду не надходило.

Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 витребувано в Головного управління ДПС в Івано-Франківській області форму 1 -ДФ з деталізацією основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням та підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про прощення (анулювання) боргу в порядку встановленому підпунктом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Строк для подання витребуваних ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 доказів продовжено Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, зазначає наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою, будь - які відомості про зайняття позивачем підприємницькою діяльністю у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок адміністрування податків і зборів визначають положення Податкового кодексу України.

При вирішенні даного спору судом застосовані нормативно - правові акти в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В статті 36 Податкового кодексу України визначено обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2).

Згідно пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Статтею 163 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України. Об`єктом оподаткування нерезидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід з джерела його походження в Україні; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Підпункт "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Кодексу (в редакції станом на 01.01.2017) визначає, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), зокрема у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Як зазначає відповідач, на підставі проведеного аналізу відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів та інформації АТ "Укрсибанк" встановлено, що в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 фізичною особою ОСОБА_1 окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримав доходи у вигляду додаткового блага.

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області з метою повноти і правильності оподаткування доходу фізичних осіб, вжиття контрольно-перевірочних заходів звернулося до АТ "Укрсибанк" з листом від 28.08.2017 № 4531/10/09-19-13-02-19 про надання інформації та її документального підтвердження щодо документів, які стали підставою для анулювання залишку основної суми боргу (кредиту) боржника, зокрема ОСОБА_1 (а.с. 23, 24).

АТ "Укрсибанк" листом від 04.07.2018 № 14-2-02/32272 повідомлено податковий орган, про те, що доходи нараховано у формі 1-ДФ за ознакою доходу "126" у вигляді додаткового блага анульовано кредитором за його самостійним рішенням з врученням боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу згідно вимог підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України та про включення суми анульованого боргу до податкового розрахунку за формою 1ДФ (а.с. 22).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки визначено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Підпунктом 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України передбачено можливість проведення перевірки, коли платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Пунктами 79.1 - 79.2 статті 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно з пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Судом встановлено, що на підставі п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, наказу від 06.08.2019 № 1242, Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 про що складено акт від 27.09.2019 № 56/09-19-33-06/ НОМЕР_1 (а.с. 8 - 13).

Вказаний акт направлений ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15).

В пункті 167.1 статті 167 Податкового кодексу України вказано, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України У разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

На підставі акту від 27.09.2019 № 56/09-19-33-06/ НОМЕР_1 , у відповідності до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області, прийнято:

- податкове повідомлення - рішення від від 31.10.2019, яким за порушення п. 167.2 ст. 167, п. 174.1, п.п. 174.2.2 п. 174.2, п. 174.3 ст. 174, п 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України відповідачу визначено суму грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 70 597, 05 грн. та накладено штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17 649, 26 грн;

- податкове повідомлення - рішення від від 31.10.2019, яким за порушення п.п. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України відповідачу визначено суму грошових зобов`язань по військовому збору в розмірі 5 883, 09 грн. та накладено штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 470, 77 грн;

- податкове повідомлення - рішення від від 31.10.2019, яким за порушення п.п. п.п. 49.18.4 п.п.49.19 ст. 49 Податкового кодексу України відповідачу накладено штрафні (фінансові) санкції в розмірі 170 грн за неподання декларації по податку на доходи фізичних осіб (а.с. 15 - 17).

Крім цього, контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ф" за № 4771-13 від 01.02.2021, згідно якої загальна сума податкового боргу платника податків станом на 31.01.2021 становить 95 770, 17 грн.

Вищевказані податкові повідомлення - рішення та вимога надсилалися ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 19 - 21).

Як вже зазначено судом, підпункт "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Кодексу визначає, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), зокрема у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Проте в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження вручення АТ "Укрсиббанк" ОСОБА_1 відповідного повідомлення про анулювання (прощеного) боргу.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 витребувано в Головного управління ДПС в Івано-Франківській області докази підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про прощення (анулювання) боргу в порядку встановленому підпунктом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

На виконання вказаної ухвали позивачем повідомлено про відсутність можливості надання витребуваних доказів, оскільки обов`язок повідомлення боржника про прощення (анулювання) боргу покладено на відповідну банківську установу.

Зважаючи на положення статті 67 Конституції України, приписи п. 36.1 ст. 36, п. 37.2 ст. 37, абзацу "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України суд вважає, що сам факт наявності у відповідача об`єкта оподаткування без дотримання порядку сплати податку, не може свідчити про правомірність дій позивача щодо визначення суми грошового зобов`язання.

Відтак суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено правомірність визначення сум грошового зобов`язання, яке заявлено до стягнення в судовому порядку.

Підсумовуючи наведене вище, суд вважає, що позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 95770,17 грн. до задоволення не підлягає.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м.Івано-Франківськ) до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості в сумі 95770,17 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.