Справа № 320/6524/21
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року № 320/6524/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в місті Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву гр. ОСОБА_1 до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Свистанюк Ю.Г. від 20.10.2020 про відкриття виконавчого провадження №63357168.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачем 16.09.2021 подано до суду заяву про відвід судді Лиска І.Г.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г. відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 заяву про самовідвід судді Лиска І.Г. задоволено.

Згідно автоматичної системи документообігу адміністративну справу № 320/6524/21 передано на розгляд судді Лапію С.М.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що на виконання виконавчого листа № 2-2891/2009, виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 16.11.2009, постановою державного виконавця Броварського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області від 08.11.2016 відкрито виконавче провадження № 52834750 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» боргу у розмірі 1695059, 86 грн.

Позивач та ОСОБА_2 звернулися із запитами до АТ «Правекс Банк» та Національного банку України із заявами про надання інформації щодо наявності або відсутності кредитної заборгованості.

Як слідує з додатку до кредитного договору № 686-008/07Р (позичальник ОСОБА_2 ), сума кредиту становить 158656, 00 дол. США, дата отримання 06.07.2007, дата погашення кредиту 21.05.2012.

Листом від 14.07.2020 № 20-0006/34078 Національний банк України повідомив позивача, що у Кредитному реєстрі Національного банку України відсутня інформація щодо кредитної заборгованості ОСОБА_1 .

Постановою Броварського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.10.2020 У ВП № 52834750 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі заяви стягувача згідно п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Даною постановою постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження виділити в окремі виконавчі провадження.

На виконання постанови № 52834750 від 08.07.2016 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 169505, 99 грн (документ набрав чинності 08.07.2016) постановою Броварського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63357168.

Не погоджуючись з даною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору є самостійним виконавчим документом, на підставі якого може бути відкрите виконавче провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Постанова від 20.10.2020 у ВП 63357168 прийнята на виконання постанови від 08.07.2016 № 52834750.

Оскільки учасниками справи суду не надано постанови від 08.07.2016 № 52834750, суд, виходячи з аналізу ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначає, що строк її пред`явлення до виконання три місяці, а отже, закінчився 08.10.2016.

Доказів щодо поновлення строків або переривання строків пред`явлення виконавчого документа від 08.07.2016 № 52834750 суду не надано.

Оскаржувана постанова відповідачем прийнята до виконання 20.10.2020, тобто, після сплину трьохмісячного строку для її пред`явлення.

Виходячи з викладеного оскаржувана постанова від 20.10.2020 у ВП 63357168 прийнята з порушенням ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», а отже, підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ч.1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 72, ч. 3 ст. 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають учасники справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 1695, 06 грн (від 28.05.2021 № 0.0..1).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати у сумі 1695, 06 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.10.2020 № 63357168.

Стягнути з Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь гр. ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1695 (одна тисяча шістсот дев`яносто п`ять) грн 06 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.