Справа № 200/10435/21
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 р. Справа№200/10435/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Маріупольське УПФУ), в якому просить: - визнати протиправним і скасувати рішення про відмову в призначені пенсії за вислугу років на заяву, подану разом з додатками 30.03.2021; - зобов`язати нарахувати і призначити пенсію за вислугу років за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі заяви, поданої із додатками, часом її подання і з урахуванням, у тому числі довідок про підтвердження наявного виробничого стажу для призначення пенсії.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається безпідставну відмову в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з не зарахуванням спірних періодів роботи до пільгового стажу.

Відповідач не надав відзив на адміністративний позов.

Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.09.2021 суддею прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, витребувано у відповідача докази. Замінено відповідача у справі № 200/10435/21 Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ, відповідач).

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 02.03.2000.

За наслідками розгляду заяви позивача від 30.03.2021 № 2966 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.1 та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Маріупольське УПФУ прийняло оскаржуване рішення № 218 від 30.03.2021 про відмову в призначенні пенсії за віком.

У вказаному рішенні зазначено, що до пільгового стажу не враховано періоди роботи з 19.04.1993 по 31.12.1994, з 27.10.1997 по 14.02.1998 на Полярнинському гірничо-збагачувальному комбінаті і з 01.12.1994 по 09.01.1996 в АТЗТ «Золотодобувна компанія «Ривєєм», оскільки відсутня пільгова довідка або рішення Комісії про підтвердження пільгового стажу та виписки з наказів про проведення атестації на відповідному робочому місці. Також не зараховано до пільгового стажу період роботи з 15.01.1996 по 30.09.1997 на Полярнинському гірничо-збагачувальному комбінаті шахти «Шахтар», оскільки пільгова довідка від 30.09.1998 №48/142 видана з посиланням на Списки, які не чинні на період роботи заявника та відсутні виписки з наказів про проведення атестації на відповідному робочому місці. Крім того, до загального страхового стажу не зараховано період отримання допомоги по безробіттю з 16.09.1998 по 31.01.1999, оскільки запис внесений до трудової книжки з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: в записі про початок отримання допомоги по безробіттю має місце виправлення в даті видачі наказу. За таких обставин через відсутність необхідного пільгового стажу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивачем до суду надана трудова книжка НОМЕР_2 , в якій наявні записи: №№ 9-13 щодо роботи позивача з 19.04.1993 по 31.12.1994 на посаді гірника маркшейдерських робіт, старшого маркшейдера шахти, маркшейдером шахти підземних робіт в Полярнинському гірничо-збагачувальному комбінаті; №№14-15 щодо роботи позивача з 01.12.1994 по 09.01.1996 на посаді маркшейдера підземних робіт шахти в АТЗТ «Золотодобувна компанія «Ривєєм»; №№ 16-17 щодо роботи позивача з 15.01.1996 по 30.09.1997 на посаді маркшейдера підземних робіт в Артілі старателів "Шахтар";

Також у дублікаті трудової книжки позивача від 16.03.1998 наявні записи№№ 6-7 щодо виплати позивачу допомоги по безробіттю з 16.09.1998 по 31.01.1999.

У в архівній довідці № Ш.-1151/0504 від 24.06.2020, яка видана Адміністрацією Іультинського муніципального району Чукотського автономного округу зазначено, що ОСОБА_1 працювала в Полярнинському гірничо-збагачувальному комбінаті з 19.04.1993 по 31.12.1994 на посадах: гірник на маркшейдерських роботах, старшого маркшейдеру, гірником на маркшейдерських роботах, маркшейдером; з 01.12.1994 по 09.01.1996 АТЗТ «Золотодобувна компанія «Ривєєм» на посаді маркшейдера підземних робіт; з 27.10.1997 по 14.02.1998 на посаді маркшейдера підземних робіт в Полярнинському гірничо-збагачувальному комбінаті.

Відповідно до копії довідок № 48/142 і № 48/142 від 30.09.1997 Старательної артелі «Шахтар» установлено, що позивач дійсно працювала на підприємствах Крайньої Півночі з 15.01.1996 по 30.09.1997 на посадах що передбачено Списком № 1 підрозділом 1д .

Крім того позивач надала до суду копію довідки Маріупольського міського центру зайнятості від 05.10.2020 № 02/6545/06-16/20, відповідно до якої позивач з 16.09.1998 по 31.01.1999 отримувала виплату по безробіттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) установлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Приписами п. 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Щодо періоду отримання позивачем допомоги по безробіттю з 16.09.1998 по 31.01.1999, суд зазначає наступне.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 Про трудові книжки працівників, передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, правильність і своєчасність заповнення трудових книжок покладалася саме на відповідальних посадових осіб, а не на працівника.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

В оскаржуваному рішенні Маріупольського УПФУ не наведено обґрунтованих сумнівів щодо достовірності записів у трудовій книжці позивача за період з 16.09.1998 по 31.01.1999.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а зазначила, що «особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

За таких обставин з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.»

Також надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Між тим записи у трудовій книжці позивача, підтверджують характер роботи позивача в спірний період за Списком № 1, що надає право на включення спірного періоду до спеціального трудового стажу.

Наведе відповідає висновкам Верховного Суду в постанові від 22.03.2018 у справі №208/235/17(2-а/208/105/17).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу і наявність підстав для його скасування.

Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахувати і призначити пенсію за вислугу років за віком на пільгових умовах за Списком № 1, суд зазначає наступне.

З урахуванням повідомлених і підтверджених відповідними доказами обставин, суд позбавлений в межах цієї справи дослідити питання виконання всіх умов, визначених законодавством, для прийняття рішення про призначення пенсії позивачу.

Тому суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку, призначення, індексації і перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд зобов`язати відповідача здійснити призначення пенсії позивачу.

Належним способом захисту в цій частині буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, із зарахуванням зазначених періодів роботи до стажу позивача, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 07.05.2021 позивачем сплачено судовий збір за подання позову в загальному розмірі 908,00 грн.

Частинами 1 та 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 454,00 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 371, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010; 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 218 від 30.03.2021 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 30.03.2021, зареєстровану за № 2966, із зарахуванням до пільгового стажу роботи (Список № 1) періоди 19.04.1993 по 31.12.1994, з 01.12.1994 по 09.01.1996, з 15.01.1996 по 30.09.1997, а також із зарахуванням до загального страхового стажу періоду отримання допомоги по безробіттю з 16.09.1998 по 31.01.1999, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Повне рішення суду складено 5 жовтня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О. Куденков