Справа № 160/13769/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 12.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:
- визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 з 12.03.2021 та не зарахування до стажу роботи періоду з 06.08.1981 по 28.08.1981, з 22.04.1987 по 22.12.1987, з 19.06.1989 по 21.02.1997;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до стажу, що дає право на призначення пенсії на загальних підставах період з 06.08.1981 по 28.08.1981, з 22.04.1987 по 22.12.1987, з 19.06.1989 по 21.02.1997, та нарахувати, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 12.03.2021, в порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
2. Ухвалою суду від 17.08.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов та витребуваних судом доказів.
3. 06.09.2021 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доказом його направлення позивачу, надано витребувані судом докази.
4. 09.09.2021 від відповідача надійшов відзив на позов.
5. Позивач зазначає, що відповідач безпідставно не призначає пенсію і не враховує до трудового стажу періоди роботи з 06.08.1981 по 28.08.1981, з 22.04.1987 по 22.12.1987, з 19.06.1989 по 21.02.1997.
6. Трудова книжка містить відомості щодо прийняття на роботу, звільнення з роботи у зазначені спірні періоди, тобто містить відомості про роботу позивача.
7. Позивач вважає, що він надав достатньо доказів для підтвердження трудового стажу.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
8. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що чоловіки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років в період з 01.01.2021 по 31.12.2021 за наявності страхового стажу не менше, як 28 років.
9. За наданими позивачем документами страховий стаж складає 26 років 2 місяці 27 днів (зарахований до 31.12.2020).
10. До страхового стажу не зараховано періоди роботи: з 06.08.1981 по 28.08.1981 - оскільки перетинається з періодом навчання; з 22.04.1987 по 22.12.1987 - оскільки неможливо на печатці визначити назву підприємства; з 19.06.1989 по 21.02.1997 - оскільки відсутній наказ про прийняття на роботу, також запис про звільнення завірений печаткою УРСР, що суперечить Кодексу законів про працю України (із змінами від 18.02.1992 № 2134-ХІІ).
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
11. 16.03.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Відділу обслуговування громадян № 1 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
12. До заяви позивачем додано: диплом НОМЕР_1 ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт НОМЕР_2 ; трудові книжки НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; довідку із СПОВ до 01.07.2000 від 16.03.2021; заяву про спосіб виплати пенсії від 01.03.2021; інший документ - пам`ятка.
13. Заяву та документи прийнято 16.03.2021 і зареєстровано за № 3638.
- за наданими Вами документами загальний страховий стаж складає 26 років 2 місяці 27 днів;
- до страхового стажу не зараховано період:
1) з 22.04.1987 по 22.12.1987, оскільки на записі про звільнення нечитабельна печатка;
2) з 06.08.1981 по 28.08.1981, у зв`язку із невідповідністю дат розпоряджень про прийом на роботу та звільнення з роботи;
3) з 19.06.1989 по 21.02.1997, оскільки на записі про звільнення наявна печатка УРСР та відсутній код ЄДРПОУ підприємства на печатці при звільненні, що суперечить вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 22.01.1996;
- враховуючи вищезазначене, відділом прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.
15. 01.07.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якій зазначив, що він вважає відмову у призначенні пенсії незаконною, в оскаржувані періоди він працював та характер праці підтверджується трудовою книжкою. Відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зобов`язаний був призначити пенсію з моменту звернення за її призначенням, однак відмовив не маючи на те підстав, чим порушив право на отримання пенсії (стаття 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
- Відділом з питань призначення пенсій управління пенсійного забезпечення розглянута Ваша заява про призначення пенсії за віком від 16.03.2021 та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу 28 років;
- до страхового стажу не зараховано періоди роботи:
1) з 06.08.1981 по 28.08.1981 - оскільки перетинається з періодом навчання;
2) з 22.04.1987 по 22.12.1987 - оскільки неможливо на печатці визначити назву підприємства;
3) з 19.06.1989 по 21.02.1997 - оскільки відсутній наказ про прийняття на роботу, також запис про звільнення завірений печаткою УРСР, що суперечить Кодексу законів про працю України (із змінами від 18.02.1992 № 2134-ХІІ);
- після надання Вами додаткових документів про підтвердження зазначених вище періодів роботи можливо буде повернутися до розгляду питання визначення Вам права на призначення пенсії.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
17. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
18. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
19. Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
20. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.
21. Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
22. Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
23. За приписами статті 26 Закону № 1058-ІV:
- особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років;
- починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років.
24. За правилами статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
25. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).
26. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).
27. Пунктом 4.1. Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
28. Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності); орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;
4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
29. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2. цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
30. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (пункт 4.3 Порядку № 22-1).
щодо оформлення записів у трудовій книжці
31. Відповідно до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (яка діяла у спірні періоди):
- трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців;
- трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій *, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню
- всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження);
- записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору
- в розділах «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається; - в графі 3 розділу «Відомості про роботу» у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства;
- в графі 3 пишеться: «Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво» із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу;
- при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів
- бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок
- після закінчення кожного місяця бухгалтерія вимагає від особи, відповідальної за ведення трудових книжок, звіту про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них, з додатком прибуткового ордера каси підприємства. На зіпсовані під час заповнення бланки трудових книжок і вкладишів до них складається акт.
32. Зазначена Інструкція втратила чинність на підставі наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993.
33. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 затверджено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників» (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) в якій, зокрема, зазначено:
- пункт 1.1: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню;
- пункт 2.3: записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону;
- пункт 2.4: усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення;
- пункт 2.6: у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу;
- пункт 2.26: записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону;
- пункт 4.1: у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів;
- пункт 7.2: бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок. По закінченні кожного місяця особа, яка відповідає за ведення трудових книжок, подає бухгалтерії звіт про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них і про суми, що одержані за заповнені трудові книжки і вкладиші до них, з додатком прибуткового ордеру каси підприємства.
щодо підтвердження періодів роботи
34. Згідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
35. Відповідно до пункту першого «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
36. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
37. Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
38. Згідно з пунктом 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
39. Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України частиною першою статті 46 Конституції України.
щодо визнання неправомірними дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії
40. Позивач просить суд визнати неправомірними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії.
41. Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів таких правовідносин і мають обов`язковий характер.
42. Суд звертає увагу, що:
1) з 22.04.1987 по 22.12.1987, оскільки на записі про звільнення нечитабельна печатка;
2) з 06.08.1981 по 28.08.1981, у зв`язку із невідповідністю дат розпоряджень про прийом на роботу та звільнення з роботи;
3) з 19.06.1989 по 21.02.1997, оскільки на записі про звільнення наявна печатка УРСР та відсутній код ЄДРПОУ підприємства на печатці при звільненні, що суперечить вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 22.01.1996.
(щодо визначення права позивача на зарахування до страхового стажу періодів з 06.08.1981 по 28.08.1981, з 22.04.1987 по 22.12.1987, з 19.06.1989 по 21.02.1997 та зобов`язання вчинити певні дії)
47. Згідно із трудовою книжкою НОМЕР_3 позивач у період:
- з 06.08.1981 по 28.08.1981 проходив виробничу практику;
- з 22.04.1987 по 22.12.1987 працював у якості інспектора-наладчика теплотехніки у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні № 7 тресту «Союзхіммонтаж»;
- з 19.06.1989 по 21.02.1997 працював на посаді інженера-наладчика у кооперативі «Факел».
48. Відповідачем не зараховано до страхового стажу періоди роботи:
- з 06.08.1981 по 28.08.1981 - невідповідність дат розпоряджень про прийом на роботу та звільнення з роботи (записи про посилання на розпорядження про прийом на роботу та звільнення з роботи у графі 4);
- з 22.04.1987 по 22.12.1987 - на записі про звільнення нечитабельна печатка;
- з 19.06.1989 по 21.02.1997 - на записі про звільнення наявна печатка УРСР та відсутній код ЄДРПОУ підприємства на печатці при звільненні, що суперечить вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 22.01.1996.
49. Суд звертає увагу, що не зараховані до страхового стажу періоди засвідчені робітниками відділу кадрів відповідних підприємств та містять печатки.
50. Відповідач не зарахував зазначені періоди роботи пославшись на формальні неточності у записах трудової книжки, а саме: невідповідність дат розпоряджень про прийом на роботу та звільнення з роботи, запис про звільнення містить нечитабельну печатку та на записі про звільнення наявна печатка УРСР та відсутній код ЄДРПОУ.
51. Однак, позивач не може і не повинен нести відповідальність за заповнення трудової книжки, оскільки запис у трудову книжку вносився відповідальним працівником виробничого кооперативу, де працював позивач.
52. Відповідно до «Інструкцій про порядок ведення трудових книжок працівників», які діяли у періоди роботи позивача бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок
53. Пунктом 18 постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок «Про трудові книжки робітників і службовців» від 06.09.1973 № 656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
54. Пунктом 4 Постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
55. З урахуванням викладеного, на особу не може перекладатись тягар доведення повноти та чіткості даних, що зазначені у його трудовій книжці.
56. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
57. Однак, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивача.
58. Щодо не зарахованого періоду з 06.08.1981 по 28.08.1981, суд зауважує, що відповідно до наданого відповідачем розрахунку, який здійснено під час розгляду заяви позивача від 16.03.2021 про призначення пенсії, період з 01.09.1978 по 22.02.1984 зарахований, як навчання у вищих/середніх навчальних закладах.
59. Таким чином, період з 06.08.1981 по 28.08.1981 не може бути зарахований окремо, як період роботи на підприємстві, оскільки у зазначений період позивач проходив виробничу практику яка є невід`ємною частиною навчання.
60. Крім того, відповідно до положень «Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України», затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 118 від 22.01.1996 (далі - Положення № 118, у редакції чинній на момент здійснення записів у трудову книжку):
- Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України - це автоматизована система збору, накопичення та обробки даних про підприємства та організації всіх форм власності, а також їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо);
- Державний реєстр створюється з метою: забезпечення єдиних принципів ідентифікації суб`єктів господарської діяльності та їх державного обліку в межах інформаційного простору України; здійснення спостережень за структурними змінами в економіці, які відбуваються під час створення суб`єктів господарської діяльності, їх реорганізації та ліквідації; забезпечення державних органів інформацією про суб`єкти господарської діяльності; організації на основі Державного реєстру суцільних і вибіркових статистичних спостережень, одноразових обстежень та переписів; взаємодії на єдиних методологічних засадах з базами даних Національного банку, Головної державної податкової інспекції, Фонду державного майна, Антимонопольного комітету, інших міністерств і відомств; забезпечення в межах законодавства доступності, гласності та відкритості інформації про суб`єкти господарської діяльності для заінтересованих користувачів; забезпечення оперативного переходу до міжнародних систем класифікації та кодування;
- для включення до Державного реєстру суб`єкт господарської діяльності в десятиденний термін після його державної реєстрації (перереєстрації) або прийняття рішення (постанови, розпорядження, наказу) про створення, в тому числі філії, відділення, представництва тощо, подає до відповідного органу державної статистики заповнену облікову картку встановленого зразка, а також нормативні та установчі документи;
- у разі включення суб`єкта господарської діяльності до Державного реєстру йому встановлюється ідентифікаційний код і коди класифікаційних ознак. Ідентифікаційний код є єдиним для всього інформаційного простору України і зберігається за суб`єктом протягом усього періоду його існування;
- використання ідентифікаційного коду з Державного реєстру є обов`язковим для всіх видів звітних та облікових документів, які використовуються за межами суб`єктів господарської діяльності. Звітні та облікові документи, в яких відсутній ідентифікаційний код з Державного реєстру, вважаються недійсними, їх використання тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.
61. Таким чином, Положенням № 118 регулюються обмеження щодо подання підприємством звітів та облікових документів без ідентифікаційного коду з Державного реєстру і ніяким чином не впливає на наявність трудового стажу позивача.
62. Поряд з цим, положення Постанови Верховної Ради України від 11.05.1992 № 2318-XII «Про заходи щодо забезпечення виконання вимог дозвільної системи» та «Інструкції про порядок видачі дозволів на виготовлення печаток і штампів», затвердженої наказом МВС України від 18.10.1993 № 643, не містять умов про нечинність фактично існуючих печаток та штампів та про обов`язок їх заміни.
63. Суд зазначає, що відсутність на печатці такого реквізиту як ідентифікаційний код з Єдиного державного реєстру підприємств не може спростовувати наявність трудового стажу.
64. Крім того, на позивача не покладено обов`язок щодо перевірки усіх реквізитів печатки підприємства.
65. Отже, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії та позбавляти позивача конституційного права на соціальний захист.
67. Також, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 у справі № 307/541/17 зазначив, що підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
68. З урахуванням вище викладеного, суд зазначає, що в частині не зарахування періоду навчання з 06.08.1981 по 28.08.1981 та періодів роботи з 22.04.1987 по 22.12.1987, з 19.06.1989 по 21.02.1997 відповідачем допущено надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
69. Належить зазначити, що бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта, тобто не здійснення/не вчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, тоді як дією є сукупність вчинків кого-небудь, здійснення особою певних функцій/обов`язків у межах наданих повноважень, тощо.
70. Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
71. Суд відповідно до частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог та визнає протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 06.08.1981 по 28.08.1981 та періодів роботи з 22.04.1987 по 22.12.1987, з 19.06.1989 по 21.02.1997, та зобов`язує відповідача зарахувати до страхового стажу позивача вказані періоди.
72. Визнавши протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування періодів роботи до загального страхового стажу та зобов`язавши відповідача зарахувати зазначені періоди, суд зазначає, що такі дії можуть вплинути на право позивача щодо призначення пенсії, оскільки зарахування таких періодів призведе до збільшення страхового стажу.
74. Суд зазначає, що Відділ призначення пенсій управління застосування пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є не окремою юридичною особою, а структурною одиницею Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
75. З метою ефективного та повного захисту прав позивача, суд зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.03.2021 про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
76. При цьому, не підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати, призначити та виплачувати пенсію, оскільки вказані вимоги є передчасними та заявленими на майбутнє.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
77. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із присудженням на користь позивача понесених судових витрат на сплату судового збору за подання позову немайнового характеру.
78. Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд, -
80. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 06.08.1981 по 28.08.1981 та періодів роботи з 22.04.1987 по 22.12.1987, з 19.06.1989 по 21.02.1997.
82. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 06.08.1981 по 28.08.1981 та періоди роботи з 22.04.1987 по 22.12.1987, з 19.06.1989 по 21.02.1997;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.03.2021 про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
83. В іншій частині позовних вимог - відмовити.
84. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 908 грн.
85. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба