Справа № 340/2057/21
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Кропивницький Справа №340/2057/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, оформлене листом від 22.12.2020 р. №3485-3866/Б-02/8-1100/20;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 та здійснити перерахунок її пенсії з 23 листопада 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.11.2020 р. звернувся до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді, проте йому відмовлено у такому переведенні листом від 22.12.2020 р. №3485-3866/Б-02/8-1100/20. Відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області вмотивована тим, що позивач не має права на переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки право на призначення довічного грошового утримання має тільки суддя у відставці. Призначення пенсії по втраті годувальника Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено. Позивач вважає відмову протиправною, оскільки на час смерті дружини та звернення до відповідача із заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника він був непрацездатним у зв`язку з досягненням пенсійного віку та до дня смерті дружини перебував на її утриманні, а тому відповідав усім вимогам, які необхідні для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Позивач наголошує на тому, що відмінність у ставленні при призначенні пенсії даного виду не може бути визнана виправдуваною з точки зору об`єктивних та розумних обґрунтувань, оскільки отримана годувальником сума щомісячного грошового утримання за правовою природою являлась призначеною на законних підставах регулярною виплатою за рахунок державних коштів. Не врахування пенсійним органом розміру доходу годувальника на час настання смерті призвело до того, що сама суть права позивача на отримання пенсії по втраті годувальника втратила суть. Позивач зауважує, що у даному випадку він зазнає дискримінації у зв`язку з тим, що є непрацездатним членом сім`ї померлої судді у відставці. Також позивач зазначив, що як член сім`ї судді був обтяжений обмеженнями, які передбачені спеціальним законом для суддів.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнаються у повному обсязі (а.с.1-4, Т.2). Відповідач зазначає, що позивач 23.11.2020 р. звернувся до головного управління із заявою у довільній формі про перехід на інший вид пенсії. Разом із заявою від 23.11.2020 р. надано копії свідоцтва про одруження, паспорта, свідоцтва про смерть, ідентифікаційного коду, у той час, коли для вирішення питання про перехід на будь-який вид пенсії громадяни подає оригінали документів, які скануються працівником відповідного територіального управління Пенсійного фонду України. Позивач не надав жодного оригіналу документа, так як в заяві чітко вказано, що надано копії. На заяву позивача в порядку Закону України «Про звернення громадян» надано відповідь за №3485-3866/Б-02/8-1100/20 від 22.12.2020 у якій громадянину роз`яснено порядок звернення за іншим видом пенсії, при цьому позивач не звертався особисто з оригіналами документів до головного управління. Відповідач наголошує на тому, що відповідь за №3485-3866/Б-02/8-1100/20 від 22.12.2020 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, що підлягає оскарженню за нормами КАС України. Відповідач вважає позовні вимоги позивача передчасними у зв`язку з відсутністю заяви та оригіналів документів. Також відповідач вказує на те, що базовою величиною для визначення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі правових норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника, яку, як встановлено судами, чоловік позивачки не отримував. Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника саме на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір такої пенсії обчислюється виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника, іншого цим Законом не передбачено. Відповідач зауважує, що питання пенсійного забезпечення членів сім`ї суддів, у тому числі у випадку втрати годувальника, не було врегульовано ні Законом України «Про статус суддів», ні Законом України «Про судоустрій і статус суддів». На думку відповідача, довічне грошове утримання судді не є видом пенсії у розумінні норм діючого законодавства. Виплата довічного грошового утримання нерозривно пов`язана з конституційно визначеним статусом професійного судді, не є видом пенсії у розумінні законодавства, а тому її розмір не може бути базовою величиною при розрахунку розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у випадку призначення такої пенсійної виплати непрацездатним членам сім`ї. При цьому відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 09.11.2018 р. у справі №236/3193/16-а, від 11.07.2019 р. у справі №667/1568/16, від 15.01.2020 р. у справі №592/7939/16-а.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.33, Т.1).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.57, Т.1).

22.06.2021 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.6, Т.2).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 17.04.2010 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.62, Т.1).

З 14.07.1979 р. позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.22, Т.1), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21).

З огляду на зміст довідки Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області від 22.03.2021 р. №92 ОСОБА_1 проживав за адресою АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 без реєстрації, знаходився на її утриманні до її смерті, вели спільне господарство (а.с.20, Т.1).

ОСОБА_2 з 16.06.2016 р. отримувала довічне грошове утримання судді у відставці (а.с.229, Т.1).

23.11.2020 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника за померлу дружину ОСОБА_2 за Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (а.с.19, Т.1).

Листом №3485-3866/Б-02/8-1100/20 від 22.12.2020 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 , що право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено. Вказано про відсутність підстав для переведення з пенсії за віком призначеної за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». ОСОБА_1 рекомендовано з питання переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернутися особисто або через представника до відділу обслуговування громадян №10 (сервісного центру) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (а.с.18, Т.1).

Зважаючи на зміст зазначеного листа, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою такий лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень та підлягає оцінці як дії Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, оскільки в ньому зазначено про відсутність підстав для переведення.

Більш того, суд враховує, що відповідачем не надано іншого рішення, прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.11.2020 р.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі за текстом - Закон №1058).

Згідно з абз.22 ст.1 Закону №1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 10 Закону №1058 визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч.1 ст.36 Закону №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

У розумінні п.1 ч.2 ст.36 Закону №1058 непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Частиною 1 статті 37 Закону №1058 передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Таким чином, позивач має право на перехід, за своїм бажанням і в порядку, що визначений законом, на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, як непрацездатний член сім`ї померлого годувальника. Для позивача, який одержував пенсію за віком, допомога дружини була постійним і основним джерелом засобів до існування.

Суд зауважує, що отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, яке отримувала померла особа.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що померла ОСОБА_2 була суддею у відставці та отримувала щомісячне довічне грошове утримання судді.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII (далі за текстом - Закон №1402) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

У п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду від 11.10.2005 р. №8-рп/2005 у справі №1-21/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага.

Згідно з п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Таким чином, судді, який вийшов у відставку, за його вибором може виплачуватися або пенсія, у разі досягнення відповідного віку, або щомісячне довічне грошове утримання судді.

Суд враховує, шо пенсія та щомісячне довічне грошове утримання судді мають однакову правову природу та за своїм змістом є щомісячними грошовими виплатами, які призначаються у встановленому державою порядку як захід забезпечення належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків судді.

Суд вважає, що право позивача на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника не може залежати від того, що годувальник отримував щомісячні виплати не відповідно до Закону №1058, а на підставі Закону №1402 у вигляді щомісячного довічного грошового утримання судді.

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто її розмір залежить від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

Встановлення менш сприятливих умов матеріального і соціального забезпечення особам, які перебували на утриманні судді у відставці, що обрав щомісячне довічне грошове утримання, порівняно з суддями у відставці, які обрали пенсію, призводить до звуження змісту та обсягу прав утриманців, тобто є дискримінаційним.

Під час розгляду заяви позивача відповідачем не взято до уваги, що отримувана ОСОБА_2 сума щомісячного грошового утримання судді у відставці призначена їй на законних підставах і була регулярною виплатою, яка за своєю правовою природою прирівняна до пенсійної виплати за рахунок державних коштів. Неврахування відповідачем розміру доходу годувальника на час настання смерті призвело до того, що позивач, як особа непрацездатного віку, втративши матеріальну підтримку у зв`язку зі смертю дружини, залишився без матеріального забезпечення у зв`язку із втратою годувальника, гарантованого законодавчо.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника є не пропорційними у розумінні п.8 ч.2 ст.2 КАС України та підлягають визнанню протиправними.

У правових висновках, викладених у постановах від 09.11.2018 р. у справі №236/3193/16-а, від 11.07.2019 р. у справі №667/1568/16, від 15.01.2020 р. у справі №592/7939/16-а, на які посилається відповідач, Верховний Суд зазначав, що базовою величиною для визначення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника.

Разом з тим, в ухвалі від 15.07.2021 р. у справі №440/7341/20 (провадження №К/9901/18184/21) колегією суддів наведено підстави для відступу від зазначеного правового висновку та передано справу на розгляд палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. При цьому наголошено на тому, що сформована правова позиція фактично позбавляє утриманців судді у відставці, конституційного права на соціальний захист. За існуючого підходу право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника мають лише і виключно особи, які перебували на утриманні судді-годувальника, що отримував пенсію за віком. Це означає, що якщо годувальник отримував хоч і аналогічний вид забезпечення, який, проте, не називається «пенсія за віком», його утриманці повністю позбавлені права на соціальний захист у вигляді пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 та здійснити перерахунок її пенсії з 23 листопада 2020 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом - Порядок №22-1).

Згідно з п.1.5 Порядку №22-1, у редакції чинній на час звернення позивача, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Пунктом 2.8 Порядку №22-1, у редакції чинній на час звернення позивача, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до п.4.1 Порядку №22-1, у редакції чинній на час звернення позивача, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Суд враховує, що зміст заяви позивача очевидно дає змогу оцінити намір заявника. При цьому відповідач у листі №3485-3866/Б-02/8-1100/20 від 22.12.2020 р. не зазначає як підставу для відмови у задоволенні заяви про недотримання встановленої форми та ненадання оригіналів документів.

За таких умов, посилання відповідача у відзиві на відсутність заяви встановленої форми та оригіналів документів, свідчить про надмірний формалізм та правовий пуризм, застосування якого є неприпустимим при вирішенні питання щодо права особи на пенсію.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , з дня подання заяви - 23 листопада 2020 року.

Позовна вимога в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 є передчасною та не підлягає задоволенню, оскільки з відповідною заявою позивач до відповідача не звертався.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 980,00 грн (а.с.9).

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З огляду на пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 р. №1082-IX установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270,00 гривень.

Отже, судовий збір за даною позовною заявою становить 908,00 грн (2 270,00 грн х 0,4).

Таким чином, судовий збір у розмірі 72,00 грн (980,00 грн - 908,00 грн) сплачено позивачем надмірно. Натомість розподілу відповідно до ст.139 КАС України підлягає судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, то суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 454,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Питання щодо повернення надмірно сплаченого судового збору підлягає вирішенню за заявою позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7 а) з 23 листопада 2020 року перевести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 .

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Соборна, 7 А, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду - 04 жовтня 2021 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт