Справа № 160/17288/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, -
1. 05.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару:
- № UA110050/2021/000012/1 від 05.02.2021;
- № UA110050/2021/000033/1 від 14.04.2021;
- № UA110050/2021/000034/1 від 14.04.2021;
- № UA110050/2021/000036/1 від 14.04.2021.
4. 02.09.2021 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов.
5. 06.09.2021 позивачем подано відповідь на відзив.
6. 08.09.2021 від відповідача надійшло клопотання з витребуваними доказами.
7. 15.09.2021 відповідач подав заперечення проти відповіді на відзив.
- виділивши в самостійні провадження позовні вимоги про:
1) визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару № UA110050/2021/000033/1 від 14.04.2021;
2) визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару № UA110050/2021/000034/1 від 14.04.2021;
3) визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару № UA110050/2021/000036/1 від 14.04.2021.
11. Документи, що подані ТОВ «ПК «ДТЗ» для митного оформлення, чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, що підлягала сплаті покупцем на користь постачальника, тобто підтверджують митну вартість товарів за першим методом - ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 МК України.
12. Відповідач не спростував дійсність поданих позивачем до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених в них відомостей, не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
13. Твердження Митниці про неможливість ідентифікації платіжного доручення № 317 від 03.11.2020 зі специфікацією № WSM2020-2 від 14.12.2020 є необґрунтованими, оскільки листом № 338 від 13.04.2021 додатково було надано специфікацію № WSM2021-4 від 15.12.2020, після надання якої було можливо встановити, яка сума була сплачена за оцінювану партію товару.
14. Враховуючи умови договору та характер поставки на умовах FOB, в ціну договору, зазначену в інвойсах, включені вартість товару, експортного митного оформлення цього товару зі сплатою експортних мит та інших зборів, а також вартість доставки в порт відвантаження та завантаження товару на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення. Відтак, посилання відповідача на непідтвердження транспортної складової витрат є безпідставними.
15. Ненадання позивачем копії митних декларацій країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої митної вартості, оскільки контрактом № WSM/1 не передбачено умови її надання експортером.
16. Коносамент, на підставі якого здійснювалось морське перевезення в рамках укладеного договору, є єдиним та достатнім документом, що підтверджує перевезення контейнерів відповідно до узгодженої заявки. Твердження Митниці про наявність у підприємства іншого коносаменту та вимога про його надання з урахуванням перевантаження, ґрунтується лише на припущеннях. Крім того, договором перевезення передбачено, що вартість перевантаження входить у загальну вартість фрахту.
17. Твердження відповідача про те, що прайс-листи, надані до митного оформлення, мають адресний характер та суб`єктивну спрямованість, є необґрунтованими. Згідно з загальноприйнятою практикою, прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару. Прайс-лист є документом довільної форми, наявність або відсутність у ньому певних відомостей (реквізитів) не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
18. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначивши, що автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за митною декларацією були згенеровані наступні форми контролю: контроль правильності визначення митної вартості товару (105-2), витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів (106-2).
19. В результаті контролю посадовою особою відповідача встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності.
20. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, продавець повинен доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. Водночас, відповідно до пункту 4.2 контракту у ціну товару включена виключно вартість пакування та маркування. Надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містять інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару.
21. Заявленими умовами поставки FOB передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення продавцем. Крім того, відповідно до пункту 3.1.1 контракту ціна товару включає ціну експортного митного оформлення товару. Всупереч зазначеному, митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення.
22. Наявність перевантаження контейнерів з оцінюваними партіями товарів свідчить про наявність транспортного документу, що в порушення вимог статті 335 МК України до митного оформлення не надався, та наявність додаткових витрат, пов`язаних з перевантаженням товару, що є складовими митної вартості.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
23. 01.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» (Україна, покупець) та Вайфанг Шенгфенгі Машинері Мануфактурінг Ко., Лтд (Китай, продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт № WSM/1 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
24. Пунктом 3.1 контракту встановлено, що поставки здійснюються на умовах згідно із правилами Інкотермс в редакції 2010, які мають обов`язковий характер для сторін в рамках цього контракту. Конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строк поставки зазначаються у специфікації.
25. Згідно із підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 контракту у разі використання правил Інкотермс FOB (вільно на борту) у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу. Покупець повинен за свій рахунок зафрахтувати судно і своєчасно сповістити продавця про терміни, умови та місце навантаження, назву, часу прибуття судна. Ціна FOB означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
27. На виконання специфікації № WSM2021-2 від 14.12.2020 продавцем, зокрема, складено:
- пакувальний лист до рахунку-фактури № WSM2021-2А від 28.01.2021;
- комерційна пропозиція від 07.12.2020;
- прайс-лист від 01.12.2020.
28. На підставі платіжного доручення № 317 від 16.02.2021 з розрахункового рахунку ТОВ «ПК «ДТЗ» на розрахунковий рахунок Вайфанг Шенгфенгі Машинері Мануфактурінг Ко., Лтд було перераховано кошти у загальному розмірі 180490 дол. США у якості передплати за товар за специфікацією № WSM2021-2 та № WSM2021-4.
29. 15.10.2019 між ТОВ «ПК «ДТЗ» (Україна, замовник) та компанією Глобал Контейнер Лайнз Латвія СІА (Латвія, перевізник) було укладено договір на перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) № 1510/912/2019. Відповідно до умов контракту перевізник зобов`язується здійснити морське перевезення (фрахт) вантажів в контейнерах згідно з узгодженим сторонами маршрутом, на умовах, що передбачені цим договором та заявками до нього.
30. Згідно із приписами пунктів 2.1, 2.2, 2.4 договору від 15.10.2019 №1510/912/2019, до обов`язків перевізника належить:
- здійснити морське перевезення (фрахт) вантажів в контейнерах згідно узгодженого сторонами маршруту, на умовах, що передбачені цим договором та заявками до нього;
- протягом 5-10 днів після виходу судна з порту відправлення перевізник видає коносамент, який є достатнім доказом здійснення перевезення та підставою для вивантаження та подальших операцій з вантажем в порту призначення;
- надати замовнику коносамент, інвойс на оплату фрахту та акт наданих послуг (виконаних робіт).
31. Згідно з пунктом 4.2. договору від 15.10.2019 № 1510/912/2019 замовник сплачує виставлений перевізником інвойс на оплату морського перевезення вантажів протягом 45 календарних днів з дати вивантаження контейнерів в порту.
32. Пунктом 4.3 договору від 15.10.2019 № 1510/912/2019 встановлено, що у випадку перевантаження (перевалки) контейнера на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення, що зазначена в інвойсі.
33. 03.02.2021 між сторонами було укладено заявку № 175 до договору від 15.10.2019 № 1510/912/2019 на перевезення вантажу «сівалка» морським транспортом за маршрутом порт Циндао (Китай) порт Південний (Україна), вартість перевезення 1070 дол. США, вантажовідправник Вайфанг Шенгфенгі Машинері Мануфактурінг Ко., Лтд, вантажоодержувач ТОВ «ПК «ДТЗ».
34. Морське перевезення (фрахт) здійснювалось на підставі коносаменту від 10.02.2021 № MRFB21021670, порт навантаження Циндао (Китай), порт розвантаження Південний (Україна), відправник Вайфанг Волонг Машинері Мануфактурінг Ко., Лтд, вантажоодержувач ТОВ «ПК «ДТЗ».
35. Згідно з довідкою про транспортні витрати вартість транспортування вантажу в контейнері № MSKU8760601 за маршрутом Циндао (Китай) Південний (Україна) складає 1070 дол. США. Вантаж додатково не страхувався. Перевантаження контейнерів враховано.
37. 12.04.2021 до митного поста «Новомосковськ» Дніпровської митниці Держмитслужби ТОВ «ПК «ДТЗ» була подана електронна митна декларація типу ІМ 40 ЕА, якій присвоєно № UА110050/2021/003300 для митного оформлення:
39. Згідно з графою 44 МД декларантом надані:
- 0271*: б/н від 28.01.2020 (пакувальний лист);
- 0380*: № WSM2021-2А від 28.01.2021 (рахунок-фактура);
- 0705*: № MRFB21021670 від 10.02.2021 (коносамент);
- 2721*: № 41576725 від 08.04.2021 (автотранспортна накладна);
- 3001*: № 317 від 16.02.2021 (платіжне доручення);
- 3007*: акт виконаних робіт від 05.04.2021;
- 3007*: довідка про транспортні витрати від 18.03.2021;
- 3007*: заявка на перевезення № 175 від 03.02.2021;
- 4103*: № WSM2021-2 від 14.12.2020 (специфікація);
- 4104*: № WSM/1 від 01.03.2020 (зовнішньо-економічний договір);
- m4301*: № 1510/912/2019 від 15.10.2019 (договір про перевезення);
- 9000*: технічні характеристики від 28.01.2020.
40. 14.04.2021 Дніпровською митницею Держмитслужби прийнято оскаржуване рішення № UA110050/2021/000034/1 про коригування митної вартості товарів, пред`явлених для митного оформлення, яким визначено митну вартість
41. У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів наведено обґрунтування його прийняття:
- у відповідності до статті 337 МК України при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:
- до митного оформлення декларантом надано банківські платіжні доручення в іноземній валюті від 16.02.2021 № 317, яке у графі призначення платежу містить посилання на контракт від 01.03.2020 № WSM/1, специфікації № WSM2021-2 від 14.12.2020, № WSM2021-4 від 14.12.2020. Враховуючи ненадання до митного оформлення специфікації WSM2021-4 від 14.12.2020 неможливо перевірити оплату у повному обсязі вартості оцінюваної партії товару та підтвердження заявленого рівня вартості як ціни, що фактично сплачена у відповідності до вимог статті 58 МК України;
- відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах FOB Циндао (Китай) згідно з Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. Водночас, відповідно до пункту 4.2 контракту від 01.03.2020 WSM/1 у ціну товару включена виключно вартість пакування та маркування. Надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містять інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару;
- заявленими умовами поставки FOB передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення продавцем. Крім того, відповідно до пункту 3.1.1 контракту ціна товару включає ціну експортного митного оформлення товару. Всупереч зазначеному, митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення;
- згідно відомостей ЕМД поставка оцінюваної партії товару здійснена у контейнері № MSKU8760601 за маршрутом Циндао (Китай) Південний (Одеса) на морському судні MSC DITTE за домашнім коносаментом від 10.02.2021 № MRFB21021667. У домашньому коносаменті від 10.02.2021 № MRFB21021667 у графі «для доставки звертатися до» зазначено компанію АйСіЕс Лтд. Документального підтвердження договірних відносин між ТОВ «ПК «ДТЗ» та/або Глобал Контейнер Лайнз Латвія СІА з вищевказаною компанією до митного оформлення не надано;
- за результатами проведеної митницею перевірки з використанням модулю відстеження контейнерів, розміщеному на інтернет-ресурсі за адресою www.maersk.com, встановлено наявність перевантаження оцінюваного товару 29.02.2021 в порту Нінгбо (Китай) з судна MSC DITTE (рейс № 106 W) на судно Tina (рейс № 106 W), та 03.04.2021 в порту АмбарліПортІстанбул (Туреччина) на судно SEAGOISTANBUL (рейс № 112Е). Наявність перевантаження свідчить про наявність транспортних документів, що у порушення вимог статті 335 МК України до митного оформлення не надавались та наявність додаткових витрат, пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару;
- враховуючи викладене, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення митної вартості декларанта було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи (за наявності). Листом від 13.04.2021 № 338 декларантом додатково надані наступні документи: прайс-лист від 01.12.2020 з перекладом, комерційна пропозиція з перекладом, специфікація від 15.12.2020. № WSM2021-4, інформація з сайту морської лінії. Наданий до митного контролю прайс-лист від 01.12.2020 містить назви товарів українською мовою, що свідчить про орієнтованість на вітчизняний ринок та суб`єктивну спрямованість;
- враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару, відмова декларанта від надання додаткових документів, ненадання документів у спростування виявлених невідповідностей, відсутність документального підтвердження ціни, що фактично сплачена, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються не може бути застосований відповідно до пункту 2 статті 58 МК України, пункту 6 статті 54 МК України;
- за результатами проведеного контролю співставлення у відповідності до положень статті 337 МК України встановлено відсутність митних оформлень за ціною угоди (вартість операції) ідентичних/подібних товарів в понятті статті 59-60 МК України, ввезених на митну територію України у наближений час, що унеможливлює застосування методів визначення митної вартості товару за ціною щодо ідентичних та подібних товарів. Відсутність у митниці та не надання декларантом необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості;
43. Товар випущено у вільний обіг за МД від 14.04.2021 № UA/110050/2021/003407:
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
44. Згідно з Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
45. Перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МК України (стаття 337 МК України).
46. Згідно з частиною 1 статті 320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
47. Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).
48. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (стаття 51 МК України).
49. Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
50. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
51. Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
52. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).
53. Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
54. Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
55. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
56. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).
57. Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій, четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
58. Відповідно до статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
59. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.
60. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами (стаття 57 МК України): основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
61. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
62. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.
63. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
64. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 МК України, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 МК України.
65. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України.
66. Відповідно до статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
67. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
68. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України.
69. Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
70. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
71. Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів.
72. Відповідно до статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
73. Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
74. Згідно із статтею 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
75. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів.
76. Згідно із міжнародними правилами інтерпретації торгових визначень у сфері зовнішньої торгівлі Інкотермс, в редакції 2010 року, визначено умови поставки товару FOB («вільно на борту», ... назва порту відвантаження). Згідно із пунктом А4 умов поставки FOB, продавець зобов`язаний поставити товар або шляхом приміщення на борт судна, номінованого покупцем, в пункті навантаження, якщо такий є, зазначеному покупцем в пойменованому порту відвантаження, або шляхом забезпечення надання поставленого таким чином товару. В тому і в іншому випадку продавець зобов`язаний поставити товар в узгоджену дату або в узгоджений період відповідно до звичаїв порту. Пунктом А3 визначено, що у продавця немає обов`язку перед покупцем щодо укладення договору страхування. Згідно із пунктом А6 продавець зобов`язаний оплатити: всі стосуються товару витрати до моменту його поставки відповідно до пункту А4, за винятком витрат, оплачуваних покупцем, як це передбачено в пункті Б6; і якщо буде потрібно, витрати по виконанню митних формальностей, що підлягають оплаті при вивезенні товару, а також будь-які мита, податки та інші витрати, що сплачуються при вивезенні.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
77. Оскаржуване рішення прийнято у зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої Декларантом.
78. Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
79. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
80. Згідно з частиною шостою статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
81. В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
82. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення Декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
83. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
84. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
85. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
86. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
87. Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих Декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
88. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
89. Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить із того, що для митного оформлення Декларантом подані документи для випуску у вільний обіг (ІМ 40) товарів, митна вартість визначена за ціною контракту. Митницею скориговано митну вартість товару 1 із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.
90. В оскаржуваному рішенні відповідач зазначив про неможливість ідентифікації платіжного доручення № 317 від 03.11.2020 зі специфікацією № WSM2020-2 від 14.12.2020, за якою було ввезено оцінюваний товар, оскільки у графі «призначення платежу» також зазначена специфікація № WSM2021-4 від 15.12.2020, що не надавалась до митного оформлення. Проте, відповідачем безпідставно не враховано, що в рамках проведення консультації з митним органом позивач листом № 338 від 13.04.2021 додатково надав специфікацію № WSM2021-4 від 15.12.2020, після надання якої шляхом співставлення зі специфікацією № WSM2020-2 від 14.12.2020 було можливо встановити, що оцінювана партія товару була сплачена у повному обсязі.
91. Надаючи оцінку доводам Митниці щодо непідтвердження позивачем витрат на навантаження товару та на митне очищення товару для експорту як підтвердження обґрунтованих сумнів у правильності визначення митної вартості за першим методом, суд виходить із наступного.
92. Згідно з Інкотермс-2010 термін FOB «вільно на борту» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Продавець поставляє товар на борт судна, номінованого покупцем в пойменованому порту відвантаження, або забезпечує надання поставленого таким чином товару. Ризик втрати або пошкодження товару переходить, коли товар знаходиться на борту судна, і з цього моменту покупець несе всі витрати. Продавець зобов`язаний або поставити товар на борт судна, або забезпечити надання поставленого таким чином товару для відвантаження. FOB вимагає від продавця виконання митних формальностей для вивозу, якщо такі застосовуються. Однак, продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення, сплачувати імпортні мита або виконувати інші митні формальності при ввезенні.
93. Вищезазначене кореспондується з умовами підпункту 3.1.1 пункту 3.1 контракту № WSM/1 від 01.03.2020, відповідно до якого у разі використання сторонами правил Інкотермс FOB (вільно на борту) контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
94. Таким чином, відповідно до умов контракту № WSML/1 від 01.03.2020, враховуючи факт перевезення оцінюваного товару на умовах FOB морським транспортом, ціна витрат на навантаження товару до названого порта відвантаження, а також витрати, пов`язані з митним очищенням товару для цілей експорту, були понесені продавцем та включені до контрактної вартості, відтак не підлягають доказуванню позивачем для цілей визначення митної вартості товару.
95. Зауваження відповідача щодо ненадання позивачем копії митної декларації країни-відправлення як підстави для коригування митної вартості товарів є недостатніми за обставин цієї справи для підтвердження необґрунтованого визначення Декларантом митної вартості за ціною договору.
96. Копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
97. Крім того, у контракті сторонами узгоджені документи, які повинні надаватись компанією-продавцем для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація країни-відправлення відсутня. Таким чином, підприємство в межах умов контракту, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені ним. Здійснення митного оформлення в країні відправлення є обов`язком виключно китайського підприємства - постачальника відповідно до законодавства КНР.
98. Твердження відповідача стосовно того, що акт виконаних робіт та довідка про транспортні витрати складені до моменту фактичної поставки товару, що не дає можливості перевірити наявність додаткових витрат та включення їх до загальної вартості наданих послу, є необґрунтованими, оскільки надана позивачем разом з листом № 338 від 13.04.2021 роздруківка з сайту морської лінії щодо відстеження руху контейнера MSKU8760601 свідчить про те, що контейнер було доставлено у порт призначення Південний (Одеса) 05.04.2021, тобто акт виконаних робіт було складено після фактичного виконання послуг перевезення. Видача довідки про транспортні витрати до моменту фактичної поставки товару не є розбіжністю, що впливає на числові показники митної вартості, а рахунок на сплату послуг перевезення датований 05.04.2021 та підтверджує вартість транспортних витрат.
99. Відповідач в оскаржуваному рішенні також зазначив, що у графі «для доставки звертатися до» коносамента від 10.02.2021 № MRFB21021667 зазначено компанію АйСіЕс Лтд, з якою відсутнє документальне підтвердження договірних відносин як з боку позивача, так і з боку перевізника. Суд зазначає, що посилання на компанію АйСіЕс Лтд у коносаменті свідчить лише про можливість позивача звернутися до цієї юридичної особи в порту призначення з питань доставки вантажу, тобто на митній території України. Зазначені зауваження також не можна вважати розбіжностями, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товарів.
100. Посилання відповідача на розбіжність числових значень транспортної складової митної вартості, заявленої позивачем, є необґрунтованими. Надані позивачем документи в підтвердження понесених витрат на транспортування з порту Циндао (Китай) до порту Південний (Україна), а саме, заявка, довідка про транспортні витрати, рахунок, акт виконаних робіт також містять посилання на включення витрат на перевантаження контейнерів в загальну вартість морського перевезення (фрахту). Вищезазначені документи не містять розбіжностей.
101. Перевізником в рамках заявки на виконання укладеного договору перевезення виданий коносамент, як основний транспортний документ, що підтверджує факт перевезення контейнерів відповідно до узгодженої заявки. Договором перевезення від 15.10.2019 № 1510/912/2019 не передбачено надання перевізником інших перевізних документів. Коносамент, за яким здійснювалось морське перевезення оцінюваної партії товару, є документом, що підтверджує його здійснення наданий до митного оформлення. Враховуючи вищенаведене, вимога митного органу про надання іншого транспортного документу з посиланням на факт перевантаження, ґрунтується на припущеннях.
102. Таким чином, у сукупності наведених обставин та оцінки суду, є обґрунтованими доводи позивача щодо неправомірності прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.
103. Доводи Митниці, як підстави відмови у задоволенні позову, щодо невикористання Декларантом права подання протягом встановленого строку Митниці додаткових документів з метою підтвердження обґрунтованості первісного визначення митної вартості товару, суд вважає помилковими, оскільки іншими, ніж первісно наданими документами, позивач не володіє, а право безпосереднього звернення до суду у розглянутому випадку гарантовано позивачу законом.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
104. З аналізу матеріалів справи судом встановлено, що Декларант подав усі наявні документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, а недоліки на які посилається Митниця не перешкоджали визначенню митної вартості товарів.
105. Декларантом включено до митної вартості товарів усі необхідні складові, визначено їх числові значення, підтверджено та обґрунтовано документально складові митної вартості товарів - ціну, що підлягала сплаті за товар, та транспортні витрати, а також спростовано обставини, які унеможливлюють, на думку контролюючого органу, застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
106. Митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
107. Відтак, підстави для незастосування першого методу визначення митної вартості судом не встановлені, наявність підстав для коригування митної вартості товару відповідачем не доведена.
щодо розподілу судових витрат
108. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
110. У даній справі позивачем заявлено одну позовну вимогу майнового характеру.
112. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, із присудженням на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби понесених судових витрат на сплату судового збору у розмірі 849,47 грн, сплаченого платіжним дорученням від 20.07.2021 № 973, як за позовну вимогу майнового характеру.
щодо витрат на професійну правничу допомогу
113. Позивач заявив клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.
114. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 132 КАС України).
115. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
116. Згідно з частиною третьою статті 134 «Витрати на професійну правничу допомогу» КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
89. Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
117. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із (частина четверта статті 134 КАС України):
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
118. Згідно із частиною шостою статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
119. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
120. 26.07.2021 між адвокатом Молочок Андрієм Олександровичем (адвокат) та ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» (клієнт) укладено договір про надання професійної правничої допомоги.
- консультація (аналіз наданих клієнтом документів, випрацювання та узгодження правової позиції щодо можливості оскарження рішень митного органу та тактики ведення процесу), вартість за 1 годину роботи 300 грн, витрачений час 1 година, загальна вартість 300 грн;
- складання позовної заяви (аналіз законодавства, судової практики з аналогічних правовідносин, складання тексту позовної заяви, збір та аналіз письмових доказів, виготовлення копій з документів, що додані до позовної заяви, подання позову з додатками до канцелярії суду), вартість з 1 годину роботи 500 грн, витрачений час 4 години, загальна вартість 2000 грн;
- складання письмової відповіді на відзив на позовну заяву (аналіз правової позиції відповідача, його доводів та аргументів проти обставин, зазначених у позовній заяві, правових норм, судової практики, складання тексту відповіді на відзив, направлення її копії відповідачу та подання її до канцелярії суду), вартість за 1 годину роботи 400 грн, витрачений час 3 години, загальна вартість 1200 грн.
122. Загальний обсяг часу, витраченого на правову допомогу відповідно до специфікації № 19/21 від 01.09.2021, складає 8 годин, загальна вартість послуг складає 3500 грн. Оплата послуг здійснюється не пізніше трьох банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт.
123. 01.09.2021 сторонами складено акт наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 19/21, згідно з яким загальна вартість наданих адвокатом послуг склала 3500 грн, послуги надані в повному обсязі та з дотриманням усіх умов договору.
125. Відповідач заперечив проти розміру витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем, зазначивши про їхню неспівмірність зі складністю справи.
126. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
127. Розглянута справа є нескладною, однак, навіть у справах незначної складності особа не може бути обмежена у можливості звернутися за правовою допомогою, у тому числі розраховуючи на компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.
128. Суд зазначає, що у розглянутому випадку при встановленні гонорару була врахована складність справи та її істотні обставини.
129. Таким чином, розмір гонорару адвоката, що підлягає сплаті згідно з договором є співмірним із складністю справи, та вартість такої допомоги на думку суду є обґрунтованою.
130. З огляду на викладене, відповідно до статті 134 КАС України, із врахуванням роз`єднання позовних вимог у чотири різні провадження суд присуджує на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 875 грн (3500 грн / 4).
131. За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь позивача понесені судові витрати в загальному розмірі 1724,47 грн (849,47 грн + 875 грн).
132. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
134. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 14.04.2021 № UA110050/2021/000034/1.
135. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби судові витрати сплату судового збору у розмірі 849,47 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 875 грн, разом 1724,47 грн.
136. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба