Справа № 360/4510/21
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4510/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Циби Дмитрія Михайловича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротранс СД» до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 26 квітня 2021 року № 222676 про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом адвоката Циби Дмитрія Михайловича (далі - представник позивача) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротранс СД» (далі - позивач, ТОВ «Агротранс СД») до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпека), в якому представник позивача з урахуванням уточненої позовної заяви від 26 липня 2021 року б/н (арк. спр. 1-3) та ухвали від 26 серпня 2021 року про роз`єднання позовних вимог у самостійні провадження (арк. спр. 35) просить скасувати постанову від 26 квітня 2021 року № 222676 про порушення 26 лютого 2021 року ТОВ «Агротранс СД» законодавства про автомобільний транспорт та застосований адміністративний штраф в сумі 34000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 30 квітня 2021 року від Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Луганській області позивач отримав постанову від 26 квітня 2021 року № 222676 про порушення 26 лютого 2021 року ТОВ «Агротранс СД» законодавства про автомобільний транспорт та застосований адміністративний штраф в сумі 34000,00 грн.

Представник позивача зазначив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням законодавства, а саме Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Представник позивача зазначив, що позивачем було отримано повідомлення про розгляд справи про порушення, розгляд справи призначено на 13 квітня 2021 року. Зазначений розгляд справи перенесено на 20 квітня 2021 року. 20 квітня 2021 року в приміщенні ВДК за безпекою на транспорті у Луганській області розглянуто п`ять матеріалів, складених відносно позивача, та винесено п`ять постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів по 1700,00 грн за відсутність тахографів (приладу реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв). Також 20 квітня 2021 року повідомлено, що надійшло чотири матеріали про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу. Повідомлення про те, що 26 квітня 2021 року буде здійснюватися розгляд справи про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу, позивачу або його представникам не було надано, у будь-якому іншому вигляді повідомлення не надсилалося, що позбавило позивача скористатися своїм правом бути присутнім при розгляді справи, надавати клопотання, заперечення доводи та міркування.

Також з посиланням на положення пункту 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567), представник позивача зазначив, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням встановленого двомісячного строку.

Окрім того, при ознайомленні з матеріалами справи позивачем встановлено, що посадовими особами відповідача не могли бути винесені постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, а матеріали підлягали поверненню на доопрацювання, з огляду на таке.

В матеріалах справи, а саме ні в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, ні в розрахунку плати за проїзд, ні в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю та навіть у акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів не зазначено, яким саме ваговим пристроєм проводилося зважування, що на даний час робить неможливим перевірити, чи відповідали ваги вимогам та критеріям, які передбачені Законом, положеннями та інструкціями (повірка, ліцензування, наявність пломбування тощо). Тобто даний документ не містить характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг і чи враховувався під час зважування сипучий стан вантажу, тощо. Матеріали справи мають суттєву невідповідність, а саме відповідно до чеку-роздруківки зважування автомобілів проводилося 26 лютого 2021 року у м. Покровськ, а відповідно до матеріалів, переданих на розгляд, 26 лютого 2021 року зважування відбувалося на автодорозі Київ - Харків - Довжанськ, 674 км +499 м, що вказує на неможливість розгляду справи без виправлення помилок шляхом доопрацювання.

З посиланням на пункт 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879), позивач зазначив, що методика, про яку йдеться у пункті 2 Порядку № 879 та згідно з якою повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології не затверджено. Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована відповідно до ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08. Однак, як вказав позивач, вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким та сипучим вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі.

За твердженням позивача такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у постановах від 02 серпня 2018 року по справі 820/1420/17, від 03 липня 2019 року у справі № 819/1381/16 та від 09 серпня 2019 року у справі № 817/1051/16.

Позивач вказує, що результати вимірювання, здійсненні посадовими особами відповідача, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання здійсненні без застосування відповідної Методики, яка б враховувала особливості вантажу, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним сипучим вантажем.

В матеріалах справи зовсім не зазначено, що при первинному зважуванні та при контрольному зважуванні показники зважування суттєво відрізнялися, майже на 1000 кг, що виходить за допустимі 2 % від вантажу.

Представник позивача зауважив, що службовими особами відповідача для проведення зважування автомобілі безпідставно утримувались більше 24 годин, що прямо порушує вимоги положення щодо терміну зважування автомобільного транспорту, який встановлений в одну годину. Даний факт підтверджується актом проведення перевірки від 25 лютого 2021 року.

Також представник позивача вказав, що в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом немає жодних доказів того, що габаритно-ваговий контроль позивача було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для нього місцях, та здійснено на обладнанні, яке відповідає вимогам законодавства. Відсутність таких документів на пристрій, яким проводилося зважування транспортного засобу, позбавляє можливості перевірити відповідність цього приладу параметрам та технічному стану, що пред`являються до таких пересувних контрольних пунктів.

З урахуванням викладеного, представник позивача вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскаржувану постанову.

Державна служба України з безпеки на транспорті адміністративний позов не визнала, про що 20 серпня 2021 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідним реєстраційним № 27946/2021 подала відзив на позовну заяву без дати та номеру, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 29-33).

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач зазначає, що 29 березня 2021 року до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Луганській області надійшло 9 (дев`ять) матеріалів про порушення ТОВ «Агротранс СД» законодавства про автомобільний транспорт, складених співробітниками Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Донецької області 25-26 лютого 2021 року. Повідомлення від 29 березня 2021 року № 22584/8.4/24-21 про розгляд справи про порушення, заплановане на 13 квітня 2021 року за адресою бульвар Дружби народів, буд. 14, оф. 25, м. Сєвєродонецьк, направлено позивачеві 30 березня 2021 року рекомендованим листом з повідомленням № 987. 13 квітня 2021 року на розгляд матеріалів про порушення прибув особисто директор ТОВ «Агротранс СД» ОСОБА_1 . Довідавшись, що розглядається 9 (дев`ять) матеріалів про порушення, ОСОБА_1 попросив надати йому копії матеріалів для ознайомлення, консультацій з юристом і надання пояснень, заперечень тощо, а прийняття рішення відкласти на деякий час. Копії йому було надано під підпис, де він власноруч поставив дату - 13 квітня 2021 року. ОСОБА_1 було роз`яснено, що згідно з Порядком № 1567, рішення по матеріалах про порушення має бути прийнято не пізніше 26 квітня 2021 року та погоджено дату для надання аргументів на свою користь - 20 квітня 2021 року.

20 квітня 2021 року ОСОБА_1 прибув до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Луганській області і повідомив, що він визнає 5 матеріалів про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що полягали у відсутності документів, наявність яких передбачено чинним законодавством, і готовий сплатити штраф. Щодо 4-х матеріалів, складених за перевищення вагових обмежень під час руху транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, ОСОБА_1 повідомив, що буде звертатись до юристів за консультацією.

Враховуючи, що уповноважений представник був особисто поінформований про граничну дату прийняття рішення, 26 квітня 2021 року в.о. заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Луганській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів. Після оформлення постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів до управління нарочним надійшли клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю юридична компанія АВЦ «Альянс», датовані 20 квітня 2021 року, про виклик свідків, про долучення до матеріалів додаткових доказів та про повернення матеріалів на доопрацювання.

Враховуючи викладене, відповідач вважає твердження позивача про те, що він не був повідомлений про дату і час розгляду матеріалів про порушення, через що не мав можливості належно підготуватися до цього розгляду, неправдивими і такими, що не відповідають дійсності.

Щодо недотримання строків розгляду матеріалів, відповідач зазначив, що згідно з статтею 253 та частиною третьою статті 254 Цивільного кодексу України, перший день строку почався наступного дня після відповідної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, тобто 27 лютого 2021 року, і сплив у відповідне число останнього місця строку, тобто 26 квітня 2021 року.

Згідно з матеріалами про порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт 26 лютого 2021 року співробітниками Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на а/д М-03 Київ - Харків - Довжанський, км 674+499, на підставі направлення на перевірку від 22 лютого 2021 року № 011754 проводилася рейдова перевірка транспортних засобів під час здійснення ними перевезень пасажирів і вантажів. В ході перевірки було проведено точний габаритно-ваговий контроль шляхом вагового вимірювання транспортних засобів, що належать ТОВ «Агротранс СД», та встановлено: о 15:17 а/м DAF, держ номер НОМЕР_1 , з напівпричепом BODEX, державний номер НОМЕР_2 , навантаження на одиночну вісь склало 13250 кг при дозволених 11000 кг, навантаження на строєну вісь склало 24400 кг при дозволених 22000 кг; виявлено порушення: перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових норм понад 20 % без відповідного дозволу; результати зважування зафіксовано талоном зважування № 09181 та довідкою № 046006 про результати здійснення габаритно-вагового контролю; факт перевищення вагових обмежень - актом № 0008438 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів; порушення вимог пункту 25 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30), зафіксовано актом № 262621 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; виконано розрахунок плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування на суму 535,62 євро. Вимірювання проводилося вагами типу Cheklode freeweigh, виробник - Англія, зав. № 008216, Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 10 липня 2020 року № 34-00/1633, чинне до 10 липня 2021 року. Місце проведення габаритно-вагового контролю погоджено Службою автомобільних доріг у Донецькій області, територіальними підрозділами Укртрансбезпеки, Патрульної поліції та Служби безпеки України.

Також за вказаним епізодом складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10 жовтня 2013 року № 1007/1207 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 4 лютого 2014 року за № 215/24992 (далі - Порядок № 1007/1207), акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів за формою згідно з додатком 3 до Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422 (далі - Порядок № 422). У зв`язку з відсутністю у водіїв дозволів на рух автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні, проведено розрахунок плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку № 879, та складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за формою згідно з додатком 3 до Порядку № 1567. Формою бланків вказаних документів не передбачено зазначення інформації про вагове обладнання (назва, тип, модель, наявність метрологічної атестації, повірки тощо), що застосовувалося для проведення точного габаритно-вагового контролю, та про належне облаштування місця проведення габаритно-вагового контролю. Посадові особи Укртрансбезпеки при оформленні цих документів не можуть змінювати бланки на власний розсуд. Разом з тим, підстав для визнання матеріалів про порушення такими, що не відповідають вимогам нормативних документів, які регламентують здійснення державного контролю на автомобільному транспорті або габаритно-вагового контролю транспортних засобів, не вбачалося, тому їх прийнято до розгляду і винесено постанову про застосування до перевізника адміністративно-господарського штрафу.

Щодо тверджень позивача про те, що матеріали справи є недостовірними, оскільки згідно з чеками зважування відбувалось у м. Покровську, а в матеріалах зазначено місце зважування - а/д М-03 Київ - Харків - Довжанський, км 674+499, відповідач зазначив, що у талонах зважування зазначено не місце зважування, а юридична адреса власника вагового обладнання - Державне підприємство «Донецький облавтодор», вул. Захисників України, буд. 2, м. Покровськ.

Посилання позивача на особливі властивості вантажу, що перевозився - насіння соняшника, що відноситься до рідинно-сипучих вантажів, відповідач зазначив, що імперативна норма з обов`язкового дотримання методики зважування транспортних засобів, затвердженої Мінекноморозвитку, під час проведення габаритно-вагового контролю дійсно була передбачена пунктом 19 Порядку № 879, але виключена постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 671. Разом з тим, за змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортними засобами з перевищенням габаритно-вагових параметрів віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач. Отже, спірні результати зважування отримано правомірно.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що оскаржувана постанова винесена з повним дотриманням вимог чинного законодавства, та просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 26 серпня 2021 року позовні вимоги у справі № 360/3200/21 за позовом адвоката Циби Дмитрія Михайловича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротранс СД» до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 26 квітня 2021 року № 222675 про порушення 26 лютого 2021 року ТОВ «Агротранс СД» законодавства про автомобільний транспорт та застосований адміністративний штраф в сумі 8500,00 грн, скасування постанови від 26 квітня 2021 року № 222676 про порушення 26 лютого 2021 року ТОВ «Агротранс СД» законодавства про автомобільний транспорт та застосований адміністративний штраф в сумі 34000,00 грн, скасування постанови від 26 квітня 2021 року № 222677 про порушення 26 лютого 2021 року ТОВ «Агротранс СД» законодавства про автомобільний транспорт та застосований адміністративний штраф в сумі 34000,00 грн, роз`єднані у самостійні провадження (арк. спр. 35).

Ухвалою від 27 серпня 2021 року прийнято до провадження адміністративну справу № 360/4510/21 за позовом адвоката Циби Дмитрія Михайловича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротранс СД» до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 26 квітня 2021 року № 222676 про порушення 26 лютого 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротранс СД» законодавства про автомобільний транспорт та застосований адміністративний штраф в сумі 34000,00 грн, витребувано від сторін письмові докази, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 37-38).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ТОВ «Агротранс СД» (ідентифікаційний код 42611555, місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 119-А, с. Олександрівка, Новоайдарський район, Луганська область, 93515) у встановленому законом порядку 08 листопада 2018 року зареєстровано юридичною особою, основним видом діяльності якого є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 28 вересня 2021 року (арк. спр. 81-83).

Згідно з затвердженим графіком роботи спільних мобільних груп із числа співробітників 2-го управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, співробітників УПП в Донецькій області та працівників Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки щодо виявлення та документування порушень в сфері пасажирських перевезень та роботи на габаритно-ваговому комплексі на автомобільних дорогах загального користування на січень та лютий 2021 року місцем можливого несення служби 26 лютого 2021 року з 00:00 - 24:00 визначена автодорога М-03 «Київ - Харків - Довжанський» 674 км + 499 м (арк. спр. 79).

26 лютого 2021 року о 15 год. 17 хв. відповідно до графіку проведення рейдових перевірок Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Донецькій області у період з 22 лютого 2021 року по 28 лютого 2021 року, затвердженого 22 лютого 2021 року заступником начальника Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Рязанцевою А., та направлення на рейдову перевірку від 22 лютого 2021 року № 011754 посадовою особою відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які знаходяться на території відповідно до системи адміністративно-територіального устрою України Донецька область, проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (арк. спр. 63, 64).

За результатами рейдової перевірки посадовою особою відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт від 26 лютого 2021 року № 262620, дослідженням якого встановлено, що за результатами перевірки транспортного засобу марки DAF моделі FT CF 85.410 державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки BODEX моделі KIS 3WS державний номер НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Агротранс СД», під керуванням водія ОСОБА_2 , виявлено порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом шістнадцятим частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Акт від 26 лютого 2021 року № 262620 підписаний водієм ОСОБА_2 без заперечень та зауважень (арк. спр. 65).

За результатами проведеного посадовою особою відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки із залученням оператора вагового комплексу габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF моделі FT CF 85.410 державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки BODEX моделі KIS 3WS державний номер НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Агротранс СД», встановлено, що повна маса транспортного засобу становила 44,300 тон (нормативно допустима - 40,000 тон), навантаження на одиночну вісь склало 13,250 тон (при дозволених 11,000 тон), навантаження на строєну вісь склало 24,400 тон (при дозволених 22,000 тони), що підтверджується талоном зважування від 26 лютого 2021 року № 09181, довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 26 лютого 2021 року № 046006, актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 26 лютого 2021 року № 0008438 з додатком, в якому наведено розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу. Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 26 лютого 2021 року № 0008438, в якому зафіксовані осьові навантаження на одиночну вісь - 13,250 тон, на строєну вісь - 24,400 тон, підписаний водієм ОСОБА_2 без заперечень та зауважень (арк. спр. 66, 67, 68-69).

Згідно з Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/1633, виданим 10 липня 2020 року (чинне до 10 липня 2021 року, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки - вага пересувна автомобільна типу CHEKLODE FREEWEIGH заводський номер НОМЕР_3 , виробник «CENTRAL WEIGHING», Англія, відповідає вимогам ГОСТ 29329-92 «Весы для статического взвешивания. Общие технические требования» (арк. спр. 77).

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567 позивача листом від 29 березня 2021 року за № 22584/8.4/24-21, надісланим рекомендованою поштою, запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 13 квітня 2021 року для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, представник позивача Ковальов В.М. отримав 13 квітня 2021 року копію акта (арк. спр. 74, 75-75 зв.).

Клопотанням від 20 квітня 2021 року представник позивача, директор Товариства з обмеженою відповідальністю юридична компанія АВЦ «Альянс» Воронкін В.А., зазначив, що ТОВ «Агротранс СД» отримано повідомлення про призначення розгляду справи про порушення на 20 квітня 2021 року. 20 квітня 2021 року між ТОВ «Агротранс СД» та Товариством з обмеженою відповідальністю юридична компанія АВЦ «Альянс» укладено договір про надання правової допомоги, в тому числі в органах Укртрансбезпеки. З метою підготовки для належного захисту при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт просив надати на ознайомлення та зняття копій матеріали справ, зібраних відносно ТОВ «Агротранс СД» за 26 лютого 2021 року (арк. спр. 51).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт уповноваженою особою Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено постанову від 26 квітня 2021 року № 222676 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до позивача за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена абзацом шістнадцятим частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 34000,00 грн (арк. спр. 76).

Постанову Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 26 квітня 2021 року № 222676 про застосування адміністративно-господарського штрафу направлено ТОВ «Агротранс СД» поштовим зв`язком (арк. спр. 77, 78).

26 квітня 2021 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю юридична компанія АВЦ «Альянс» Воронкін В.А. подав до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки клопотання від 20 квітня 2021 року б/н про повернення матеріалів справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, складених відносно ТОВ «Агротранс СД» 26 лютого 2021 року, клопотання від 20 квітня 2021 року б/н про виклик свідків при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та клопотання від 20 квітня 2021 року б/н про долучення до матеріалів справи CD-R диску, яким підтверджується відсутність пломбування на вагах, якими було проведено зважування (арк. спр. 47-48, 49, 50).

Листом від 29 квітня 2021 року № 2243/3.1/23-21 Східне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки повідомило директора Товариства з обмеженою відповідальністю юридична компанія АВЦ «Альянс» Воронкіна В.А. про те, що листи від 20 квітня 2021 року щодо розгляду матеріалів від 26 лютого 2021 року про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ «Агротранс СД» надійшли до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 26 квітня 2021 року, але вже після винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу (арк. спр. 52).

На постанову Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 26 квітня 2021 року № 222676 про застосування адміністративно-господарського штрафу ТОВ «Агротранс СД» подано скаргу від 05 травня 2021 року б/н, яку рішенням Укртрансбезпеки від 21 травня 2021 року № 3398/3.1/15-21 «Щодо скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 26.04.2021 №№ 222674, 222675, 222676, 222677» залишено без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін (арк. спр. 53-55, 56).

Вирішуючи адміністративний позов в межах заявлених позовних вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті (тут і надалі посилання на норми Положення наводяться у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктами 1, 3 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті (підпункт 2 пункту 5 Положення); здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (підпункт 15 пункту 5 Положення); здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (підпункт 19 пункту 5 Положення); здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункт 27 пункту 5 Положення).

Відповідно до пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року № 592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Луганській області.

Згідно з пунктом 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 03 березня 2020 року № 196-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» вирішено погодитися з пропозицією Міністерства інфраструктури і Держаної служби з безпеки на транспорті щодо утворення територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті як структурних підрозділів апарату Служби, реорганізувавши шляхом злиття відповідно територіальні органи зазначеної Служби згідно з додатком, зокрема, утворено Східне міжрегіональне управління Укртрансбезпки шляхом злиття Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області з Управлінням Укртрансбезпеки у Луганській області.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), який відповідно до статті 3 регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (тут і надалі посилання на норми Закону наводяться у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з статтею 1 Закону № 2344-III у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні:

автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів;

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;

великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження;

водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка;

послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату;

рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2344-III законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Абзацами першим, другим, дванадцятим, тринадцятим частини сьомої статті 6 Закону № 2344-III регламентовано, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Частинами чотирнадцятою, сімнадцятою та вісімнадцятою статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Частиною першою статті 34 Закону № 2344-III серед іншого передбачено, що автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут.

Частиною четвертою статті 48 Закону № 2344-III визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 1567 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками) (абзаци перший, третій пункту 4 Порядку № 1567).

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (пункт 13 Порядку № 1567).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункт 14 Порядку № 1567).

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю. Під час проведення рейдової перевірки можливе: застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис «Укртрансбезпека»; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю; використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Абзацом першим пункту 21 Порядку № 1567 визначено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис (пункт 22 Порядку № 1567).

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку № 1567).

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно з пунктом 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням (абзац перший пункту 29 Порядку № 1567).

Статтею 33 Закону України від 08 вересня 2005 року № 2862-IV «Про автомобільні дороги» регламентовано, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначає Порядок № 879.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 879 терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:

вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (підпункт 2);

великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3);

габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (підпункт 4);

дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (Офіційний вісник України, 2001 р., № 3, ст. 75), після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов (підпункт 5);

вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики (підпункт 6);

місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю (підпункт 7);

пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками (підпункт 9);

точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті (підпункт 11).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктами 12, 13 Порядку № 879 регламентовано, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (пункт 15 Порядку № 879).

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль (пункт 16 Порядку № 879).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пункт 18 Порядку № 879).

Абзацом першим пункту 21 Порядку № 879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Процедуру взаємодії посадових осіб Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів (далі - посадові особи Укртрансінспекції), працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху (далі - відповідні підрозділи МВС), а також служб автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі та підприємств, визначених у встановленому законодавством порядку (далі - служби автомобільних доріг), під час організації та проведення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - транспортні засоби) під час проїзду автомобільними дорогами загального користування визначає Порядок № 1007/1207.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1007/1207 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Відповідно до підпунктів 4, 5, 9 пункту 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлюють Правила № 30.

Згідно з пунктом 3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено таке:

за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м;

осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м;

рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється;

забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Абзацами першим, четвертим пункту 4 Правил № 30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що дозвіл та плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов`язковими при здійсненні перевезень великоваговими чи великогабаритними транспортними засобами, вагові чи габаритні параметри яких перевищують нормативно допустимі.

Законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2 %, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого. У межах спірних правовідносин перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху становило більше 2 відсотків. Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси до 40 т (для контейнеровозів - до 44 т), перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Оскільки у спірному випадку перевищення нормативно допустимої ваги складає понад 20 %, то з урахуванням частини четвертої статті 48 Закону № 2344-III перевезення такого вантажу може здійснюватися лише за наявності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданого компетентними уповноваженими органами.

Відповідно до абзаців першого, шістнадцятого частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, розмір адміністративно-господарського штрафу, застосованого до позивача, відповідає вимогам абзацу шістнадцятого частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

За таких обставин, постанова Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 26 квітня 2021 року № 222676, якою до ТОВ «Агротранс СД» застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 34000,00 грн за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, є правомірною та скасуванню не підлягає.

Доводи позивача про те, що позивача не повідомили про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що полягало у перевищенні встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу 26 лютого 2021 року, спростовані матеріалами справи, відповідно до яких директор ТОВ «Агротранс СД» Ковальов В.М. отримав запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт нарочним та поштою.

Щодо доводів позивача про недотримання відповідачем 2-місячного строку, встановленого пунктом 25 Порядку № 1567 на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 252, частина перша статті 253 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

При цьому, згідно з частиною п`ятою статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Порядок вчинення дій в останній день строку регламентовано статтею 255 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з частиною першою статті 255 Цивільного кодексу України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Порушення законодавства про автомобільний транспорт, що полягало у перевищенні ТОВ «Агротранс СД» встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу, виявлено 26 лютого 2021 року.

Отже, з урахуванням положень абзацу першого частини третьої статті 254, частини першої статті 255 Цивільного кодексу України, строк на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке виявлено 26 лютого 2021 року, спливав 26 квітня 2021 року. Отже, до закінчення останнього дня строку, яким є 26 квітня 2021 року, відповідач мав право розглянути справу про порушення ТОВ «Агротранс СД» законодавства про автомобільний транспорт та вирішити питання про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.

Таким чином, оскаржувана постанова від 26 квітня 2021 року № 222676 про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена відповідачем з дотриманням строку, передбаченого пунктом 25 Порядку № 1567.

Щодо доводів позивача про те, що ні в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, ні в розрахунку плати за проїзд, ні в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю та навіть у акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів не зазначено, яким саме ваговим пристроєм проводилося зважування, що на даний час робить неможливим перевірити, чи відповідали ваги вимогам та критеріям, які передбачені Законом, положеннями та інструкціями (повірка, ліцензування, наявність пломбування тощо), суд зазначає, що законодавство не містить вимог щодо зазначення характеристик вагового обладнання (марки, моделі та заводського номеру вимірювально-зважувального обладнання) в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, в розрахунку плати за проїзд, в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, форми та зміст яких затверджено нормативно-правовими актами - Порядком № 1567, Порядком № 1007/1207, Порядком № 422.

Відповідачем на підтвердження застосування обладнання, яке пройшло повірку - вагів пересувних автомобільного типу Cheklode freeweigh, зав. № 008216 - надане свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки № 34-00/1633 від 10 липня 2020 року, чинне до 10 липня 2021 року.

Оскільки законодавство не містить вимог щодо зазначення характеристик вагового обладнання в складених за результатами здійснення габаритно-вагового контролю документах, тому твердження відповідача про застосування при зважуванні спірного вантажу саме вагів пересувних автомобільного типу Cheklode freeweigh, зав. № 008216 не повинно підтверджуватися певним (належними) доказами.

Присутній під час рейдової перевірки та здійсненні габаритно-вагового контролю водій ОСОБА_2 в вищезазначених актах (акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт та акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів) не зазначав про використання несправних ваг або ненадання на його вимогу документів щодо повірки (метрологічної атестації) зважувального обладнання.

Стосовно доводів позивача щодо здійснення габаритно-вагового контролю відповідачем за відсутності методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, згідно з якою відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку № 879 має відбуватись вимірювання (зважування) як процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, суд зазначає таке.

Статтею 4 Закону України 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху, окрім іншого, належить підготовка проектів законів, нормативних актів з питань дорожнього руху та його безпеки, а також відповідальності за їх порушення на території України.

Дійсно на час проведення габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу відповідна методика спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології не була затверджена, проте визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

У свою чергу постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 затверджено відповідний Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який і був застосований відповідачем.

Отже, відсутність методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, не є підставою, яка звільняє автомобільних перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 02 серпня 2018 року у справі № 820/1420/17, від 03 липня 2019 року у справі № 819/1381/16 та від 09 серпня 2019 року у справі № 817/1051/16, в яких суд касаційної інстанції також зазначив, що діючим законодавством не передбачено обов`язковість зазначати в квитанції та інших документах тип вагів, на яких здійснювалось зважування транспортного засобу, а свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки свідчить, що цей засіб може використовуватись.

Посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на те, що Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована відповідно до ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08, не розповсюджується на транспорті засоби з рідким та сипучим вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, із зазначенням, що такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у справі № 812/2329/13-а (постанова від 12 квітня 2018 року), у справі № 826/442/13-а (постанова від 16 січня 2018 року), у справі № 821/597/17 (постанова від 12 червня 2018 року), суд відхиляє з огляду на таке.

Зазначені позивачем постанови Верховного Суду винесені за наслідками розгляду справи у податкових спорах, в яких суд касаційної інстанції висловив правову позицію, відповідно до якої податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі незаконної перевірки, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Отже, правові позиції Верховного Суду у справі № 812/2329/13-а (постанова від 12 квітня 2018 року), у справі № 826/442/13-а (постанова від 16 січня 2018 року), у справі № 821/597/17 (постанова від 12 червня 2018 року), є незастосованими до спірних правовідносин.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довів суду правомірність оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані і у задоволенні позову слід відмовити повністю.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору у розмірі 2270,00 грн покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротранс СД» (ідентифікаційний код 42611555, місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 119-А, с. Олександрівка, Новоайдарський район, Луганська область, 93515) до Державної служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код 39816845, місцезнаходження: просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 03135) про скасування постанови від 26 квітня 2021 року № 222676 про застосування адміністративно-господарського штрафу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська