Справа № 280/4572/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
04 жовтня 2021 року Справа № 280/4572/21

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Максименко Л.Я., розглянув в порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі
про визнання протиправними та скасування рішень, -
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2021 у справі №280/4572/21 позовну заяву Приватного акціонерного товариства Український графіт до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, - задоволено повністю. Визнано протиправними і скасовано рішення Дніпровської митниці Держмитслужби України №UА110230/2021/000070/2 від 16.03.2021, №UА110230/2021/000076/2 від 25.03.2021 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 10230/2021/00174, №UA110230/2021/00192.

21.09.2021 до суду надійшла заява (вх. №54498) Приватного акціонерного товариства Український графіт про винесення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 24.09.2021 розгляд питання про ухвалення у справі додаткового судового рішення призначено на 29.09.2021.

Представник позивача клопотанням від 29.09.2021 вх. № 56200 просить суд розглянути заяву про ухвалення додаткового судового рішення в порядку письмового провадження.

23.09.2021 від відповідача у справі надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу вх. № 55230.

Згідно з приписами ч.3 ст.252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/WestAllianceLimited проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що 01.02.2019 між ПрАТ Укрграфіт та адвокатом Смірновою І.Г. укладено договір № 804/1980140/16 про надання адвокатської допомоги. Відповідно до умов п.3.1 Договору клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі, що вказаний в акті виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги протягом п`яти робочих днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт.

Додатковою угодою № 8 від 08.04.2021 до договору № 804/1980140/16 від 01.02.2019 клієнт доручив адвокатові надати правову допомогу стосовно судового оскарження клієнтом в Запорізького окружного адміністративному суді рішень Дніпровської митниці Держмитслужби України №UА110230/2021/000070/2 від 16.03.2021, №UА110230/2021/000076/2 від 25.03.2021 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 10230/2021/00174, №UA110230/2021/00192.

14.09.2021 сторонами підписаний акт приймання виконаних робіт по договору про надання адвокатської допомоги № 804/1980140/16 від 01.02.2019, відповідно до якого адвокатом надано наступні види правничої допомоги:

-проведений аналіз документів, що стосується спору, аналіз судової практики по аналогічних справах та збір доказів для формування правової позиції;

- підготовлений повний пакет документів, необхідних для звернення з позовом до адміністративного суду;

- підготовлений та складений по суті спору позов до Дніпровської митниці Держмитслужби;

- підготовлено та складено інші процесуальні документи: відповідь на відзив від 20.07.2021 № 16/3275 з додатковими доказами;

-здійснено представництво інтересів клієнта в Запорізькому окружному адміністративному суді під час розгляду адміністративної справи № 280/4572/21.

Загальний розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги за домовленістю сторін складає 5000,00 грн.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону, видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

В межах розгляду даної справи представником позивача було здійснено представництво та надано інші види правової допомоги (складання процесуальних документів).

Відповідач заперечує проти розміру заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу у зв`язку із тим, що суду не надано доказів того, що представник позивача не є штатним робітником ПрАТ Укрграфіт; представником позивача документально та нормативно не обґрунтовано кількість витраченого часу щодо надання професійної правничої допомоги; витрати на правову допомогу не підтверджуються належними фінансовими документами.

Оцінюючи доводи відповідача щодо неспівмірності розміру витрат на правничу допомогу заявленого до відшкодування, суд зазначає, що той факт, чи працює адвокат на посаді штатного юриста на ПрАТ Укрграфіт чи в іншому підприємстві значення для вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу значення не має. Вирішальним для суду є саме те, що позивачем та його представником укладено договір про надання правничої допомоги.

Щодо відсутності на час подання заяви про ухвалення у справі додаткового рішення доказів оплати суд звертає увагу відповідача на те, що за умовами укладеного між товариством та адвокатом договору від 01.02.2019 № 804/1980140/16 передбачена відстрочка оплати за надані послуги адвоката протягом 5-ти робочих днів після складання акту (п.3.1).

Враховуючи те, що акт приймання виконаних робіт підписаний між адвокатом та позивачем лише 14.09.2021, то станом на 16.09.2021 (дату надіслання заяви до суду) такі документи ще не могли існувати.

Крім того, за змістом ст. 134 КАС України відшкодуванню підлягають витрати на правничу допомогу не залежно від того чи сплачені вони, або підлягають сплаті.

Відносно не зазначення в акті приймання виконаних робіт витраченого адвокатом часу на виконання кожного виду правничої допомоги суд зазначає, що дійсно для підтвердження співмірності вартості наданих правничих послуг та витраченого адвокатом часу потрібно зазначати часові проміжки виконання певної роботи. В даному випадку такі дані в акті відсутні.

В той же час, суд зазначає, що орієнтовний час на надання адвокатом правової допомоги визначений сторонами в додатковій угоді № 8 від 08.04.2021.

Відтак, не зазначення в акті приймання виконаних робіт розрахункового часу за умови наявності таких даних в додатковій угоді, суд вважає занадто формальною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивачем доведено та документально підтверджено отримання правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн. ,яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби.

Керуючись статтями 132, 135, 139, 241, 244, 252, 255, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Український графіт» про ухвалення у справі № 280/4572/21 додаткового рішення задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Приватного акціонерного товариства Український графіт 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове судове рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 04.10.2021.

Суддя Л.Я. Максименко