Справа № 160/1748/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 160/1748/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 р. (суддя Сліпець Н.Є.) в справі № 160/1748/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (далі АТ «УкрСиббанк»), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 27.12.2017 р. № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 852,60 грн. за платежем «єдиний податок з фізичних осіб»; від 02.05.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 19 322,73 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 15 458,18 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3 864,55 грн.; від 02.05.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 231 872,70 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 185 498,16 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 46 374,54 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав, передбачених статтею 317 КАС України, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вказує, що судом першої інстанції не досліджувалось питання, на які цілі позивачем отримувався кредит, на які цілі витрачено кошти, не встановлено, чи погашався кредит та яким чином, чи вносились кошти з рахунку підприємця чи фізичною особою, а також чи згоден позичальник з сумою заборгованості, яку банк анулював. Третя особа (банк) не надала позивачу структуру заборгованості, з якою можливо було б встановити, що саме анульоване (тіло кредиту, відсотки тощо).

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.02.2016 року АТ «УкрСиббанк» повідомив позивача про анулювання боргу в порядку пп. «д» пп. 164.2.17, п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України за кредитним договором №0 від 11.07.2006 року.

У повідомленні банк зазначив, що прийнято рішення про анулювання боргу за кредитним договором №0 від 11.07.2006 року, а саме, суми основного боргу (кредиту) 38 117,08 доларів США, що складає 1 031 234,31 грн. по курсу НБУ станом на 29.02.2016 року, а також суми процентів в розмірі 23 264,71 доларів США, що складає 629 412,51 грн. по курсу НБУ станом на 29.02.2016 року, та суми штрафних санкцій (пені), які підлягають стягненню на підставі судового рішення, в розмірі 32 222,69 грн., а також повідомлено, що відповідно до пп. «д» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом позивача, отриманим як додаткове благо, а тому у позивача виникає зобов`язання самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній декларації з податку на доходи фізичних осіб, а також сплатити військовий збір відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України. Позивач повідомлення отримав особисто 29.02.2016 року, що підтверджується його підписом на копії повідомлення.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 20.09.2018 року №5460-п на підставі пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, у зв`язку з отриманням інформації від ПАТ «УкрСиббанк» щодо нарахування доходу у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 року.

Посадовою особою контролюючого органу проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., за результатами якої складений акт №65520/04-36-13-04/ НОМЕР_1 , за висновками якого встановлено порушення позивачем абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді основної суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом, у результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 185 498,16 грн.; п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді основної суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом, у результаті чого донараховано військовий збір за 2016 рік в розмірі 15 458,18 грн.

На підставі наведеного акту перевірки контролюючим органом 02.05.2019 р. прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 231 872,70 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 185 498,16 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 46 374,54 грн.;

- № форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 19 322,73 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 15 458,18 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3 854,55 грн.

Крім того, за результатами камеральної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку 06.12.2017 року складено акт перевірки за №31030/04-36-13-08/ НОМЕР_2 , за висновками якого встановлено несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов`язань з єдиного податку за грудень 2014 року, січень-червень 2015 року та 27.12.2017 року, в результаті чого контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» №, яким позивачу донараховано за платежем «єдиний податок з фізичних осіб» штрафні санкції 852,60 грн.

Оскільки анульована (прощена) банком позивачеві сума основного боргу (тіло кредиту) за кредитним договором є доходом, який отриманий позивачем як додаткове благо, суд першої інстанції вважав, що такий дохід підлягає включенню до річного оподатковуваного доходу шляхом відповідного декларування позивачем такого доходу, та з такого доходу позивач був зобов`язаний нарахувати податок на доходи фізичних осіб та військовий збір у встановленому податковим законодавством розмірі, про що позивач був проінформований банком у повідомленні від 29.02.2016 року за №31-1-61/32, з яким був позивач ознайомлений.

Оскільки позивач свого обов`язку щодо декларування доходу як додаткового блага за анульованим (прощеним) основним боргом (тілом кредиту) у сумі 1 031 234,31 грн. не виконав, суми податку на доходи фізичних осіб і військового збору не сплатив, а сума, анульована банком позивачеві у розмірі 1 031 234,31 грн. є сумою основного боргу за прощеним кредитом (без урахування процентів, пені та штрафних санкцій), тобто є доходом позивача у вигляді додаткового блага, із якого позивач мав обов`язок сплатити податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що контролюючим органом правомірно нараховані грошові зобов`язання позивачу з податку на доходи фізичних осіб та військового збору та застосовані штрафні санкції за оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями від 02.05.2019 року за № та №.

Стосовно вимоги про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення форми «Ш» №, яким позивачу донараховано за платежем «єдиний податок з фізичних осіб» штрафні санкції 852,60 грн., суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав для його скасування через те, що споживчий кредит ним оформлювався як фізичною особою, а податкове повідомлення-рішення з єдиного податку з фізичних осіб виписано на фізичну особу-підприємця.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) є платником податку на доходи фізичних осіб у розумінні статті 162 Податкового кодексу України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець 21.10.2003 р., а 30.12.2016 р. проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності за власним рішенням.

На час розгляду справи ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, державна реєстрація проведена 10.05.2019 р.

Фізичною особою ОСОБА_1 11.07.2006 р. укладено з АТ «УкрСиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 61-1013МВ/06, за умовами якого позивачу надано кредит в розмірі 118 800,00 доларів США.

АТ «УкрСиббанк» направлено позивачу повідомлення про анулювання боргу від 29.02.2016 р. № 31-1-61/32, яким повідомлено позивача, що станом на 29.02.2016 р. за позивачем обліковується кредитна заборгованість в сумі 77 181,79 доларів США, що складає 2 088 106,17 грн. по курсу НБУ станом на 29.02.2016 р., штрафні санкції (пеня), які підлягають стягненню на підставі судового рішення, в сумі 32 222,68 грн., а також заборгованість за відшкодування понесених банком витрат на примусове стягнення в сумі 6 859,00 грн. Банком прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в частині суми основного боргу (кредиту) 38 117,08 доларів США, що складає 1 031 234,31 грн. по курсу НБУ станом на 29.02.2016 р., а також про анулювання заборгованості за цим же договором у вигляді суми процентів 23 264,71 долара США, що складає 629 412,51 грн. по курсу НБУ станом на 29.02.2016 р., та суми штрафних санкцій (пені), які підлягають стягненню на підставі судового рішення, 32 222,68 грн.

Повідомлення містить роз`яснення, що анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом, отриманим як додаткове благо, та застереження про необхідність сплати податку на доходи фізичних осіб з такого доходу та військового збору, відображення доходу в річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб.

ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., результати якої оформлено актом № 65520/04-36-13-04/ НОМЕР_1 від 14.11.2018 р., яким встановлено порушення позивачем абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді основної суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 185 498,16 грн.; п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у зв`язку з отримання додаткового блага у вигляді основної суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом, в результаті чого донараховано військовий збір за 2016 рік в розмірі 15 458,18 грн.

На підставі приведеного акту перевірки ГУ ДФС прийняті 02.05.2019 р. податкові повідомлення-рішення: № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 19 322,73 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 15 458,18 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3 864,55 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 231 872,70 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 185 498,16 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 46 374,54 грн.

Крім того, на підставі акту камеральної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку № 31030/04-36-13-08/ НОМЕР_1 від 06.12.2017 р. ГУ ДФС 27.12.2017 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за затримку сплати авансових внесків з єдиного податку на суму 1705,20 грн. застосовано штраф в розмірі 50% в сумі 852,60 грн.

Спірним в цій справі є питання, чи є анульована (прощена) сума боргу за кредитним договором додатковим благом для цілей оподаткування, а також правомірність застосування штрафних санкцій за платежем «єдиний податок» та пов`язаність цих штрафних санкцій з прощенням боргу за кредитним договором.

Вирішуючи спірні правовідносини в частині визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, суд виходить з наступного.

Підставою для збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору є висновок контролюючого органу про не декларування позивачем в річній декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік доходу у вигляді анульованої заборгованості за кредитним договором в сумі 38 117,08 доларів США, що складає 1 031 234,31 грн. по курсу НБУ станом на 29.02.2016 р., та, відповідно, не сплату до бюджету податкового зобов`язання з цього доходу та військового збору від суми анульованої заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України (тут і далі Податковий кодекс України застосовується в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Як встановлено пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За приписами абз. «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 цього кодексу додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Платник податку відповідно до пп. 49.18.4 п. 49.18 статті 49 Податкового кодексу зобов`язаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (податковою адресою), відобразити в ній вказаний дохід та відповідно до пункту 179.7статті 179 Податкового кодексу України самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в декларації.

Пунктом 49.1 статті 49 цього кодексу визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (податковою адресою).

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об`єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 статті 164 Кодексу.

В розглядуваному випадку банком виконаний обов`язок з повідомлення боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному Податковим кодексом України, та про необхідність сплати податку з такого доходу.

Позивачем як платником податку не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік до контролюючому органу та суми прощеного (анульованого) банком боргу як додаткового блага не включено до річного оподатковуваного доходу.

Ця обставина не спростовується позивачем.

За приписами підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Пунктом 16№ підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Тобто, поряд з обов`язком нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб у зв`язку з отриманням додаткового блага, особа має нарахувати та сплатити військовий збір.

Враховуючи приведені правові норми, суд зазначає, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Відтак, під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Таким чином, за змістом наведених положень у разі, якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу відповідно до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Судом встановлено, що між позивачем та банком не укладалось жодних угод про зміну валюти зобов`язання за кредитним договором з іноземної валюти у гривню, тому пункт 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не регулює спірні правовідносини.

У випадку, що розглядається, позивачу банком прощено (анульовано) суму основного боргу, а не змінено валюту зобов`язання за таким фінансовим кредитом з іноземної валюти у гривню, що у розумінні вищенаведених норм податкового законодавства зумовлює виникнення додаткового блага та, як наслідок, зобов`язання задекларувати отриманий дохід і сплатити з нього податок і військовий збір.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 28.07.2021 р. в справі № 826/12872/17.

Доводи апелянта стосовно того, що суд першої інстанції не перевірив, чи згоден позичальник з сумою заборгованості, яку банк анулював, а банк не надав позивачу структуру заборгованості, з якою можливо було б встановити, що саме анульоване (тіло кредиту, відсотки тощо), суд визнає необґрунтованими, адже позивачем особисто 29.02.2016 р. отримано повідомлення АТ «УкрСиббанк» про анулювання боргу від 29.02.2016 р. № 31-1-61/32, в якому банком чітко зазначено про анулювання (прощення) позивачу кредитної заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в частині суми основного боргу (кредиту) 38 117,08 доларів США, що складає 1 031 234,31 грн. по курсу НБУ станом на 29.02.2016 р., а також про анулювання заборгованості за цим же договором у вигляді суми процентів 23 264,71 долара США, що складає 629 412,51 грн. по курсу НБУ станом на 29.02.2016 р., та суми штрафних санкцій (пені), які підлягають стягненню на підставі судового рішення, 32 222,68 грн.

При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір нараховано контролюючим органом саме на прощену суму основного боргу (кредиту) як на суму доходу, отриманого як додаткове благо.

Відтак, суд погоджує висновок суду першої про правомірність податкових повідомлень-рішень від 02.05.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 19 322,73 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 15 458,18 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3 864,55 грн., та № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 231 872,70 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 185 498,16 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 46 374,54 грн.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № , яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за затримку сплати авансових внесків з єдиного податку на суму 1705,20 грн. застосовано штраф в розмірі 50% в сумі 852,60 грн., суд зазначає таке.

Вище судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № прийнято на підставі акту камеральної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку № 31030/04-36-13-08/ НОМЕР_1 від 06.12.2017 р.

Тобто, податкове повідомлення-рішення № про застосування до позивача як фізичної особи-підприємця штрафних санкцій за затримку сплати авансових внесків з єдиного податку жодним чином не пов`язане з прощенням АТ «УкрСиббанк» позивачу як фізичній особі заборгованості за кредитом, а пов`язане виключно з дотриманням позивачем як фізичною особою-підприємцем правил сплати єдиного податку.

Позивачем не приведено будь-яких доводів та не надано жодних доказів у спростування висновку акту камеральної перевірки про затримку сплати авансового внеску з єдиного податку.

Враховуючи зазначені обставини, суд погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 27.12.2017 р. № .

Доводи апелянта стосовно не дослідження судом першої інстанції питання, на які цілі позивачем отримувався кредит, на які цілі витрачено кошти, не встановлено, чи погашався кредит та яким чином, чи вносились кошти з рахунку підприємця чи фізичною особою, не мають жодного правового значення, адже вище судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № не пов`язане з прощенням АТ «УкрСиббанк» позивачу як фізичній особі заборгованості за кредитом, а пов`язане виключно з дотриманням позивачем як фізичною особою-підприємцем правил сплати єдиного податку.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 р. в справі № 160/1748/21 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 р. в справі № 160/1748/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 04.10.2021 р. та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 04.10.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко