Справа № 420/6240/20
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6240/20
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551 від 02.03.2020 року,-

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

13 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління ДФС у Одеській області, яким ОСОБА_1 було визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 189076,46 грн., а саме: №0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2017 року - 44729,60 грн., № 0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2018 року - 52040,09 грн., №0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2019 року - 33905,63 грн., №0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2019 року - 58401,14 грн. - повністю.

- стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн.80 коп. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначала, що ГУ ДФС в Одеській області під час формування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не з`ясувала належність права власності ОСОБА_1 , та визначила суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», на загальну суму 189 076,46 грн., чим перевищила свої повноваження, та прийняла незаконні рішення. Це слугувало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, пославшись на те, що спірними рішеннями позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем додаток на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017, 2018 та 2019 роки. Відповідно до даних АІС «Податковий блок» за ОСОБА_1 як за власником знаходиться 187/1000 нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 площею 1397.8 кв.м. та АДРЕСА_2 (з 13.03.2019 року) площею 975 кв.м. Одеською міською радою було надано контролюючому органу інформацію щодо встановлених. Одеською міською радою ставок та надання пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. У 2017, 2018 та 2019 роках ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб та житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності юридичних осіб, встановлюються у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування. Відповідно у 2017 році ставка податку склала 32 грн. за 1 кв. метр оподаткування, у 2018 році ставка податку склала 37, 23 грн. за 1 кв. метр оподаткування та у 2019 році ставка податку склала 41,73 грн. за 1 кв. метр оподаткування. З урахування зазначеного ГУ ДПС в Одеській області вважає позовні вимоги ОСОБА_1 повністю необґрунтованими.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління ДФС у Одеській області,

- №0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2017 року - 44729,60 грн.

- № 0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2018 року - 52040,09 грн.

- №0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2019 року - 33905,63 грн.

- №0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2019 року - 58401,14 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею витрати по сплаті судового збору розмірі 1891,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, Код ).

На вказане рішення суду Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та прийняте нове, яким закрити провадження у справі.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального та процесуального права, обставини справи не з`ясовані повно, об`єктивно та всебічно, а поверхнево без вивчення конкретних фактів та документальних доказів. У зв`язку з викладеним, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління ДПС в Одеській області зазначає, що суд, встановивши факт того, що оскаржуємі податкові повідомлення рішення були відкликанні Головним управлінням ДПС в Одеській області та вважаються відкликанні, тобто відповідачем вимоги були виконанні, які мстились у зобов`язальній частині позовних вимог та відбулось повне відновлення законних прав та інтересів до моменту ухвалення судового рішення повинен був застосувати правила, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Головним управлінням ДФС в Одеській області з посиланням на приписи п.54.3.3 п.54.3 ст. 54,п.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Ф» за кодом бюджетної класифікації 18010300, якими ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», на загальну суму 189 076,46 грн., а саме: №0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2017 року - 44729,60 грн., № 0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2018 року - 52040,09 грн., №0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2019 року - 33905,63 грн., №0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2019 року - 58401,14 грн.

Як встановлено судом з 26.09.2011 року, ОСОБА_1 на праві власності належав вищевказаний об`єкт нерухомості, загальною площею 1397,8 кв.м., нежитлові будівлі та споруди, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 23.05.2011 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2013 року у справі № 522/6522/13, скасовано свідоцтво про право власності від 23.05.2011 року, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради, ОСОБА_1 на нежитлові приміщення площею 1397,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; скасована реєстрація права власності ОСОБА_1 на нежитлові приміщення площею 1397,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.11.2013 року вищезазначене рішення залишено в силі, в розгляді касаційної скарги у Вищому спеціалізованому суді України відмовлено, що підтверджується ухвалою від 23.12.2013 року.

На праві власності ОСОБА_1 належать, нежитлові приміщення, загальною площею: 1404,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.10.2019 р., дата державної реєстрації 10.10.2019 року (реєстраційний номер запису про право власності: 33658961).

Відповідно до довідки комунального підприємства «Право» від 22.03.2011 року, адреса об`єкта нерухомого майна нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 відповідає наступній адресі, зареєстрованій в адресному реєстрі міста Одеса: АДРЕСА_1 , на підставі рішень Одеської міської ради від 09.11.2005 року № 4858-ІУ, від 30.11.2006 року № 628-У та фактичним місцем знаходження об`єкту.

Зазначене також підтверджується розпорядженням Приморської районної адміністрації № 410 від 27.04.2011 року, «Про присвоєння нежитловим приміщенням поштової адреси: АДРЕСА_1 ».

Таким чином, відповідно до вищевказаного, існує лише один об`єкт нерухомого майна, який з 10.10.2019 року зареєстрований за мною, ОСОБА_1 , на праві власності, загальною площею 1404,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що не надання доказів на підтвердження наявності права власності позивача на нежитлові приміщення, стосовно яких винесені повідомлення-рішення форми «Ф» у зазначені в них періоди та докази щодо підстав виникнення податкових зобов`язань, їх розміру, дати виникнення і граничних строків сплати унеможливлює суд встановити порушення ОСОБА_1 податкового законодавства України не може.

Згідно зі ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч 1-2 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту цієї норми процесуального закону випливає, що вимога про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень може бути заявлена в адміністративному позові виключно разом з вимогою про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, яка повинна бути спрямована на відновлення порушеного права.

Згідно із ч. 2 ст. 17 КАС України особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення позову.

КАС України надає можливість сторонам до ухвалення судового рішення або у процесі розгляду справи самостійно вирішити спір, зокрема, й шляхом самостійного виправлення суб`єктом владних повноважень допущеної помилки та відновлення порушених прав і законних інтересів особи, а саме: 1) примирення сторін (ст.ст. 190 - 191 КАС України); 2) закриття провадження у справі, зокрема, щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення (п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України).

В спірному випадку, як встановлено судом апеляційної інстанції, 04.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ГУ ДПС в Одеській області з проханням провести звірку. Після звірки з платником податкові повідомлення-рішення від 02.03.2020 року №0-1551, №0029198- 5005-1551, №0-1551, №0-1551 було відкликано та скасовано на підставі наданих платником підтверджуючих документів про право власності (витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності).

Так, відповідно до п.п. 266.7.3 п.266.7 ст. 266 Податкового кодексу України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:

- об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

- розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

- права на користування пільгою із сплати податку;

- розміру ставки податку;

- нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Відповідно до наданих ОСОБА_1 підтверджуючих документів, а саме: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, довідки про зміну адреси нерухомого майна та за результатами проведеної звірки

попередні податкові повідомлення-рішення від 02.03.2020 року №0-1551, №0029198-

105-1551, №0-1551, №0-1551 були відкликані та скасовані.

ОСОБА_1 був нарочно наданий лист (що підтверджується власним підписом ОСОБА_1 на екземплярі ГУ ДПС в Одеській області) від 24.09.2020 року №20884/Щ/15-32-50-05-10 щодо повідомлення ОСОБА_1 про відкликання та скасування податкових повідомлень - рішень від 02.03.2020 року №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551.

Отже, на підставі ст. 102, 266 ПК України ОСОБА_1 були сформовані та вручені особисто 11.09.2020 року нові податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 07.09.2020 року №0-1551 на суму 23733,94 грн., за період права власності 13.03.2019 - 10.10.2019 нежитлового приміщення загальною площею 975 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 ;

- податкове повідомлення-рішення від 07.09.2020 року №0-1551 на суму 14653,49 грн., за період права власності з 10.10.2019 року нежитлового приміщення загальною площею 1404,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

- податкові повідомлення-рішення від 07.09.2020 року №0-1551 на суму 23733,94 грн. та №0-1551 на суму 14653,49 грн.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення були вручені ОСОБА_1 нарочно ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються копіями корінців, які наявні в матеріалах справи.

Також з матеріалів справи вбачається, що 12.10.2020 року ОСОБА_1 було сплачено платіжним дорученням №663 від 12.10.2020 року - 23733,94 грн., що відобразилось в ІКП за кодом 18010300 (ПОД НА НЕРУХ МАЙНО, ВІДМІННЕ ВІД ЗЕМ ДІЛЯНКИ, СПЛАЧ ФІЗОСОБАМИ, ЯКІ Є ВЛАСН ОБ`ЄКТІВ НЕЖИТЛ НЕРУХ).

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції вважає відсутніми підстави визнавати протиправним та скасовувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління ДФС у Одеській області, яким ОСОБА_1 було визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 189076,46 грн., а саме: №0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2017 року - 44729,60 грн., № 0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2018 року - 52040,09 грн., №0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2019 року - 33905,63 грн., №0-1551 від 02.03.2020 року, за податковий період 2019 року - 58401,14 грн. нечинним в судовому порядку повідомлення-рішення, якого на час прийняття такого судового рішення вже не існувало.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді даної справи було неповно встановлено обставини справи та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених ст.ст. 238, 240 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 238; 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року скасувати, прийняти у справі № 420/6240/20 нову постанову, якою провадження у справі позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551 від 02.03.2020 року закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.