Справа № 520/18792/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
04 жовтня 2021 р. Справа № 520/18792/21
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи Харківський слідчий ізолятор Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо невиплати грошової компенсації замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, під час звільнення із служби, у сумі 14 624,27 грн.;

- зобов`язати Державну установу Харківський слідчий ізолятор Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції виплатити на користь ОСОБА_1 неотриману грошову компенсацію замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, під час звільнення із служби, у сумі 14 624,27 грн.

Відповідно до п.3 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України.

Суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий без дотримання вимог, встановлених ст. 161 КАС України, виходячи з наступного.

З приводу строку звернення позивача до суду з даним позовом, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень частини 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 вказаної вище статті).

Згідно ч.5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача виплатити неотриману грошову компенсацію замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, під час звільнення із служби, у сумі 14 624,27 грн.

В позовній заяві позивач зазначив, що з 26.12.2013 року по 13.07.2018 року проходив службу у ДУ Харківський слідчий ізолятор Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції.

Наказом ДУ Харківський слідчий ізолятор Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 13.07.20218 року №107/ОС-18, старшого лейтенанта внутрішньої служби Федотова Дениса Володимировича оперуповноваженого відділу ДУ "Харківська установа виконання покарань (№27)" звільнено зі служби в Державній кримінально - виконавчій службі України відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", за власним бажанням.

20.05.2021 року позивач направив до відповідача запит на отримання публічної інформації щодо отримання довідки про виплату грошової компенсації за належні до видачі ОСОБА_1 предмети речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, під час звільнення зі служби. Також просив повідомити загальну суму грошової коменсації.

На вказаний запит відповідачем надано відповідь від 26.05.2021 року, якою повідомлено, що сума грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна складає 14 624,27 грн. Разом із відповіддю позивачу надіслано довідку № 9 про виплату грошової компенсації за належні до видачі ОСОБА_1 предмети речового майна.

Як встановлено судом, позивач отримав вказану довідку під особистий підпис 13.07.2019 року.

Суд звертає увагу, що речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю, а спрямоване насамперед на задоволення потреб військовослужбовців під час несення ними військової служби.

Такі гарантії щодо забезпечення військовослужбовців доречно порівняти із подібними категоріями трудового законодавства, а саме пунктом 3 частини першої статті 29 КЗпП України, відповідно до якого власник або уповноважений ним орган зобов`язаний до початку роботи за укладеним трудовим договором забезпечити працівника необхідними для роботи засобами.

Варто також мати на увазі, що речове майно може бути різноманітним: майном особистого користування (предмети військової форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у власне користування військовослужбовців) та інвентарним майном, яке є власністю військової частини та використовується особовим складом тимчасово під час проведення спеціальних робіт, несення бойового чергування, варти тощо. Лише перший вид майна, у разі його неотримання, підлягає грошовій компенсації.

Отже, речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням) військовослужбовця.

Правову природу компенсації за неотримане речове майно слід розглядати як особливий, окремий вид належних військовослужбовцю сум.

Враховуючи визначену у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19, правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений частиною п?ятою статті 122 КАС України.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верхового Суду, викладеною в постанові від 26 травня 2021 року по справі № 380/5093/20.

Зважаючи на те, що про порушення своїх прав на отримання грошової компенсації замість предметів речового майна особистого користування позивач дізнався 13.07.2019 року, проте з позовом звернувся до суду лише 28.09.2021 року, тобто поза межами місячного строку звернення до суду, встановленого ч.5 ст. 122 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте, разом з позовною заявою позивачем не надано до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та не надано будь - яких доказів поважності причин його пропуску, що не відповідає положенням ч.6 ст. 161 КАС України.

Згідно ч.1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. ст. 123, 160, 161 КАС України, а саме надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та вказати в заяві обґрунтовані підстави для поновлення строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів причин пропуску строку звернення.

Суд зазначає, що згідно положень ч.2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 123, 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу термін - не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки у визначений термін.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В.Шевченко