Справа № 440/8476/21
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/8476/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення відділу з питань призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 02.07.2021 №;

- зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки був зайнятий повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, а саме, працював малярем в майстерні по ремонту легкових автомобілів Карлівської автомобільної школи ДТСААФ. Однак, звернувшись із відповідною заявою про призначення пільгової пенсії до відповідача отримав відмову. Не погоджуючись із даною відмовою та вказуючи, що факт зайнятості на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, підтверджено рядом документів, вважає, відмову у призначені пенсії на пільгових умовах незаконною, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність у позивача пільгового стажу роботи підтвердженого в установленому законом порядку.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи положення частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 25.06.2021 звернувся до ГУПУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням ГУПФУ в Полтавській області від 02.07.2021 №06 відмовлено гр. ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи підтвердженого в установленому законом порядку. Так, згідно мотивів вказаного рішення, страховий стаж особи становить 31 років 2 місяці 19 днів. Пільговий стаж особи не враховано, оскільки довідка № 01-07/62 від 16.06.2021 про пільговий стаж роботи з 02.01.1985 по 01.01.1992 та з 16.01.1996 по 04.10.2000 не врахована, оскільки згідно додатку №5 повинна бути завірена трьома підписами (керівник, начальник відділу кадрів, головний бухгалтер). В довідці зазначено, що Карлівська автомобільна школа не має документів, які підтверджують пільговий характер роботи.

Позивач не погодився з рішенням ГУПФУ в Полтавській області від 02.07.2021 №06 в призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд зазначає, що спір виник у зв`язку із не зарахуванням позивачу періоду з 02.01.1985 по 01.01.1992 та з 16.01.1996 по 04.10.2000 пільгового стажу на посаді маляра по фарбуванню автомобілів з метою призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також Законом України від 03.10.2017 №2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни у п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» та викладено їх в такій редакції: Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Суд зазначає, що згідно вимог ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, ст.62 Закону №1788-XII та п.1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція від 29.07.1993 №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

При цьому, як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993р. №301 Про трудові книжки працівників, заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Пунктом 1.2 Інструкції № 58 від 29.07.1993р. передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58 від 29.07.1993р. усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п.4.1 Інструкції № 58 від 29.07.1993р. у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1), до заяви для призначення пенсії за віком додаються такі документи (надаються копії документів з оригіналами): паспорт та документи про місце проживання (реєстрації) особи; документ про присвоєння реєстраційного номеру; трудова книжка (відомості про роботу); диплом, атестат училища, які стверджують денну форму навчання; свідоцтво про шлюб (для жінок); свідоцтво про народження дітей (для жінок); та інші документи.

Аналіз вищенаведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 у спірний період з 02.01.1985 по 01.01.1992 працював у Карлівській автомобільній школі ДТСААФ малярем 3 розряду в майстерні по ремонту легкових автомобілів, з 06.01.1996 по 04.10.2000 працював малярем 4 розряду в майстерні по ремонту легкових автомобілів із тяжкими та шкідливими умовами праці.

Відповідно до кваліфікаційних характеристик професії, визначених Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників Випуск № 1 "Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності" Маляр 3 розряду фарбує поверхні, які потребують високоякісного оброблення, після нанесення шпаклівок і ґрунтувальних шарів фарбами і лаками в декілька тонів, здійснює шліфування, ґрунтування, прооліфлення та полірування їх різними інструментами. Виконує пофарбування поверхонь під простий рисунок різних порід дерева, мармуру та каменю. Наносить малюнки і написи за трафаретами у два-три тони; цифри та літери без трафаретів. Фарбує деталі та поверхні на електростатичних установках і електростатичними фарборозпилювачами. Обробляє поверхні набризкуванням. Обробляє поверхні сповільнювачами корозії. Регулює подавання повітря і фарби у розпилювачі. Покриває вироби лаками на основі бітуму та нітролаками. Очищає замкнені об`єми (циліндри, відсіки). Фарбує та очищає (обшкрябує) судна в доках. Виконує міжопераційний захист фосфатованими ґрунтовками листового матеріалу та профільного прокату для суднових конструкцій, крім цистерн питної, дистильованої і поживної води, медичного і технічного жиру. Наносить лакофарбові покриття у місця розташування змінної ватерлінії суден, до оброблення яких не висуваються високі вимоги. Виготовляє нескладні трафарети. Готує суміші з масляних фарб і лаків, нітрофарб, нітролаків та синтетичних емалей. Підбирає колір за заданими зразками. Підналагоджує механізми і пристрої, які застосовуються під час виконання малярних робіт.

Прикладні роботи, зокрема автомобілі вантажні - остаточне фарбування; автомобілі легкові та автобуси - нанесення ґрунтового шару, шпаклювання, шліфування, первинне і вторинне фарбування кузова.

Маляр 4 розряду фарбує поверхні сухими порошками, різними фарбами та лаками у кілька тонів, здійснює шліфування, лакування, полірування, шпаклювання, ґрунтування і прооліфлення їх механізованим інструментом. Торцює і флейцює фарбовані поверхні. Протягує фільонки з підтушовуванням. Наносить малюнки на поверхні за трафаретами в чотири і більше тонів. Виконує пофарбування поверхонь під складний рисунок різних порід дерева, мармуру та каменю. Самостійно готує складні колери. Реставрує пофарбовані поверхні, лінкруст, лінолеум та інші матеріали. Здійснює лакофарбові покриття на склі та керамічній емалі. Виготовляє складні трафарети і гребінки для оздоблення фарбованих поверхонь. Фарбує після ґрунтування поверхні методом холодного безповітряного розпилення. Фарбує деталі, вироби, прилади в тропічному виконанні. Виконує міжопераційний захист фосфотованими ґрунтовками листового матеріалу та профільного прокату для суднових цистерн питної, дистильованої та поживної води, медичного і технічного жиру. Здійснює механізоване очищення корпусів суден від корозії, окалини, обростання і старого лакофарбового покриття дробоструминними апаратами із здаванням робіт за зразками та еталонами і водою під високим тиском. Визначає якість застосовуваних лакофарбових матеріалів. Лагодить механізми, які застосовуються під час виконання малярних робіт.

Приклади робіт: Автомобілі легкові та автобуси - остаточне фарбування, оздоблення і полірування. Електроприлади, електромашини крупногабаритні - фарбування і полірування. Катери - фарбування. Поверхні полотняні салонів літака - покриття багатошарове лаками і фарбами. Стеля - поліпшене оздоблення, фарбування. Стіни, підлоги та інші поверхні - високоякісне оздоблення, фарбування. Стіни, полиці, меблі зовні та всередині, стелі і покрівлі локомотивів, суцільнометалевих вагонів, вагонів з машинним охолодженням та ізотермічних вагонів з металевим кузовом і каюти суден - фарбування та покриття лаком щіткою, розпилювачем або валиком. Судна, фюзеляжі, крила літаків і стіни вагонів - нанесення розпізнавальних написів та маркувань. Тролейбуси і вагони метро - остаточне фарбування та оздоблення.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд зазначає, що на період роботи позивача з 02.01.1985 по 01.01.1992 діяв Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, у період роботи з 16.01.1996 по 04.10.2000 чинним був Список № 2 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Відповідно до п. «а» розділ XXIX, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на будівництві будинків і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв`язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд, шахт, рудників і комунікацій, зайнятість на яких повний робочий день, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відноситься маляр по роботі з нітрофарбами.

Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, розділом XXXIII "Загальні професії" (код 450) передбачено посаду маляра, який зайнятий на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Згідно зі Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, розділом XXXIII "Загальні професії" (код 450) передбачено посаду маляра, який зайнятий на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, розділом XXXIII "Загальні професії» (позиція 33) передбачено посаду маляра, який зайнятий на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

З огляду на викладене, посада маляра включена до Списку № 2, що дає право на пільгову пенсію, за умови виконання певних робіт, зокрема із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

З трудової книжки позивача судом встановлено, що позивач виконував роботи із шкідливими і важкими умовами праці.

Відповідачем не зазначено яку саме інформацію не зазначено у записах трудової книжки позивача, що не надає можливості зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи у Карлівській автомобільній школі ДТСААФ.

Згідно довідки Карлівської автомобільної школи ТСОУ від 16.06.2021 № 01-07/62 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств, організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці судом встановлено, що позивач у період з 02.01.1985 по 01.01.1992 та з 16.01.1996 по 04.10.2000 працював в майстерні по ремонту легкових автомобілів за професією маляр 3 розряду та маляр 4 розряду із тяжкими і шкідливими умовами праці, що передбачена Списком № 2, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

Аналізуючи зміст довідки Карлівської автомобільної школи ТСОУ від 16.06.2021 № 01-07/62 суд дійшов висновку, що вказана довідка підтверджує зайнятість позивача повний робочий день за професією "маляр ІІІ розряду" у період з 02.01.1985 по 01.01.1992 та за професією "маляр - IV розряду" у період з 16.01.1996 по 04.10.2000, а також те що, вказана професія передбачена Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо посилання відповідача у рішенні №06 від 02.07.2021 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на відсутність у довідці Карлівської автомобільної школи ТСОУ від 16.06.2021 № 01-07/62 підпису начальника відділу кадрів, суд зазначає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок видачі довідки про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств, організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці за формою згідно з додатком 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення пільгової пенсії та перерахування підприємствами та організаціями коштів на її виплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року № 937, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 03 лютого 2021 року № 2-1). На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Відсутність в такій довідці підпису начальника відділу кадрів не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення довідки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні довідки.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці чи у довідці щодо спірного періоду роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні спірного періоду роботи, а тому порушені позивачем права підлягають відновленню.

Відтак, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУПФУ в Полтавській області від 02.07.2021 №06.

Поряд з цим, як встановлено частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, підміняючи дискреційні функції УПФУ.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 (заява №29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України завдань суду як державної правозахисної інституції, а також зважаючи на те, що у спірних правовідносинах пенсійний орган не досліджував, не оцінював та не висловлював жодних суджень з приводу юридично значимих факторів обчислення розміру пенсії, наявності чи відсутності пільгового стажу у позивача, суд дійшов висновку, що з метою повного захисту порушених прав та інтересів особи, необхідним є зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.06.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, при частковому задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Ярославська, буд. 40, м. Київ 71, 04071, ), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02 липня 2021 року №06.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 червня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва