Справа № 340/1826/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 340/1826/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 (головуючий суддя Черниш О.А.)

в адміністративній справі №340/1826/21 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Держави Україна в особі Кіровоградської обласної прокуратури про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 14.04.2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Держави Україна в особі Кіровоградської обласної прокуратури про відшкодування шкоди.

Позов мотивував тим, що він працював в органах прокуратури з 27.07.2010 року по 01.10.2020 року. Під час проходження ним публічної служби діями Держави України було порушено його право власності на отримання заробітної плати у повному розмірі, гарантованому Законом України "Про прокуратуру" №1697-УІІ від 14.10.2014 року, який набрав чинності 01.01.2015 року.

Відповідно до пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" №79-VIII від 28.12.2014 року) норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а розмір його посадового окладу визначався постановами Кабінету Міністрів України. Рішенням Конституційного Суду України від №6-р/2020 від 26.03.2020 року у справі №1-223/2018(2840/18) ця норма, якою встановлене відмінне від спеціального нормативного регулювання заробітної плати прокурора, закріпленого статтею 81 Законом України "Про прокуратуру", визнана неконституційною.

Позивач стверджує, що внаслідок неконституційного закону йому заподіяно майнову шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу, визначеного за частиною 3 та пунктом 14 частини 5 статті 81 Закону України "Про прокуратуру", яка підлягає відшкодуванню державою. З цих підстав, посилаючись на статтю 152 Конституції України, просить суд стягнути з Держави Україна в особі Кіровоградської обласної прокуратури на його користь матеріальну шкоди у вигляді недоотриманої заробітної плати за період з 01.01.2015 року по 31.08.2019 року у сумі 975044,20 грн.

Ухвалою судді від 21.04.2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з поданням позову після закінчення строку, установленого законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

На виконання цієї ухвали позивач подав до суду заяву від 26.04.2021 року про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій вказав, що у березні 2021 року під час моніторингу публікацій відповідних соціальних спільнот соціальної мережі Facebook йому стало відомо, що рішенням Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26.03.2020 року визнано таким, що не відповідає Конституції України окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ від 14.10.2014 року зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Здійснивши відповідні розрахунки, він встановив, що за період перебування його на службі в органах прокуратури роботодавцем не сплачено на його користь частину суми винагороди за виконану роботу за період з 01.01.2015 року по 31.08.2019 року у сумі 975 044,20 грн. Добросовісно розраховуючи на правомірну поведінку відповідача, позивач 03.03.2021 року звернувся до Кіровоградської обласної прокуратури з листом, у якому просив здійснити перерахунок та виплатити йому відповідну суму грошових коштів, як недоотриману частину посадового окладу за час служби в органах прокуратури. Листом Кіровоградської обласної прокуратури №21-120вих-21 від 13.04.2021 року йому відмовлено у здійсненні перерахунку та виплаті заборгованості. Тож про наявність публічно-правового спору та про порушення трудових прав йому стало відомо 13.04.2021 року. Позивач, стверджуючи, що цей позов спрямований на поновлення майнових прав, а саме права на оплату праці, посилаючись на частину 2 статті 233 КЗпП України, просить поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 позовну заяву повернуто позивачу.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що даний спір стосуються стягнення шкоди (збитків) з держави у зв`язку із прийняттям неконституційного акту, пов`язаний з проходженням позивачем публічної служби в органах прокуратури, та має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, однак, для звернення до суду з цим позовом встановлюється місячний строк, передбачений спеціальною нормою, а саме частиною 5 статтею 122 КАС України.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.05.2021.

Просить ухвалу суду першої інстанції про повернення позову, скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на те, що право працівника на належну заробітну плату кореспондується з обов`язком роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. Вказує, що Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 дійшов висновку, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору. Вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача та у даному випадку не правильно застосовано частину 2 ст. 233 КЗПП та ст. 122 КАС України, обмеживши місячним строком звернення до суду з таким позовом про стягнення заробітної плати.

В відзиві на апеляційну скаргу Кіровоградською обласною прокуратурою зазначено, що, ухвалою суду першої інстанції від 21.04.2021 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з поданням позову після закінчення строку, встановленого законом. Суд першої інстанції не прийняв доводи позивача про поважність пропуску місячного строку звернення до суду з даним позовом, з чим погоджується відповідач. Зазначає, що у лютому 2021 року позивач вже звертався до Кіровоградського окружного адміністративного суду з аналогічним позовом (справа №340/467/21). Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 року у справі №340/467/21 позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто, однак, Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.07.2021 року у справі №340/467/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 року та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Отже, у провадженні суду вже є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд залишає позов без розгляду, якщо в провадженні суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і х тих самих підстав. Просить, у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 - відмовити, позовну заяву ОСОБА_1 у справі №340/1826/21 залишити без розгляду.

Досліджуючи правильність висновків, що викладені в ухвалі Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.05.2021, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень судом апеляційної інстанції з`ясовано, що у лютому 2021 року позивач вже звертався до Кіровоградського окружного адміністративного суду з аналогічним позовом (справа №340/467/21), а саме з позовом до Кіровоградської обласної прокуратури, в якому просив стягнути з Держави України в особі Кіровоградської обласної прокуратури матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, в сумі 975 044,20грн. за період з 01.01.2015 року по 31.08.2019 року, що завдана визнання неконституційними положеннями ст. 81 ЗУ «Про прокуратуру».

При цьому, ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 року у справі №340/467/21 позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто.

Однак, Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.07.2021 року у справі №340/467/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 року та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Отже, у провадженні Кіровоградського окружного адміністративного суду вже є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд залишає позов без розгляду, якщо в провадженні суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Оскільки, у провадженні Кіровоградського окружного адміністративного суду вже є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, то в силу п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України, даний позов слід залишити без розгляду, а не повернути, як помилково визначив суд першої інстанції.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не дослідив у повному обсязі всіх обставин у справі та припустився помилкових висновків про повернення позовної заяви, чим порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України, колегія суддів апеляційної інстанції вбачає за можливе скасувати оскаржувану ухвалу та залишити без розгляду позовну заяву позивача у справі №340/1826/21.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 скасувати та прийняти нове рішення про залишення без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 у справі №340/1826/21.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 238 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

В повному обсязі постанова виготовлена 23.07.2021.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова