Справа № 160/17745/21
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 жовтня 2021 року Справа №160/17745/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29.09.2021р. (через систему "Електронний суд") ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не виконання обов`язку з нарахування та виплати в повному обсязі пенсії позивачеві;

- зобов`язати відповідача здійснювати виплату пенсії позивачеві з моменту поновлення, а саме: починаючи з 26.01.2016р., у розмірі передбаченому законодавством з усіма нарахуваннями, перерахунками, індексаціями та надбавками, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ст.ст. 27, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з виплатою компенсації розрахованої за нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001р. "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", за невчасно отримані та неотримані суми пенсійних виплат, як частини доходу, за період невиплати з 26.01.2016р. по дату фактичної виплати усієї суми пенсії.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправними таких рішення, дій або бездіяльності та зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Згідно до п.23 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що вимога щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії (похідна вимоги) може розглядатися адміністративними судами лише за умови, що така вимога поєднана з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень (основною вимогою).

Як вбачається зі змісту заявленого позову позивач просить, зокрема, зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень здійснювати виплату пенсії позивачеві з моменту поновлення, а саме: починаючи з 26.01.2016р., у розмірі передбаченому законодавством з усіма нарахуваннями, перерахунками, індексаціями та надбавками, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ст.ст. 27, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при цьому, щодо даної позовної вимоги позивачем до відповідача не заявлені позовні вимоги публічно-правового характеру про визнання протиправними рішення, дій або бездіяльності відповідача - суб`єкта владних повноважень чи його посадової особи.

Окрім того, відповідно до п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії позивачеві з моменту поновлення з виплатою компенсації розрахованої за нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001р. "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", за невчасно отримані та неотримані суми пенсійних виплат, як частини доходу, за період невиплати з 26.01.2016р. по дату фактичної виплати усієї суми пенсії, в порушення вимог п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові позивач просить, зокрема, визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не виконання обов`язку з нарахування та виплати в повному обсязі пенсії позивачеві, проте, заявлення позивачем позовних вимог у такому вигляді без конкретизації не дають суду змогу визначитися із позовними вимогами позивача, в порушення вимог п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, як вбачається зі змісту позовної заяви позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що після поновлення пенсійних виплат, вона була змушена звернутись до пенсійного органу із проханням здійснювати нарахування та виплату пенсійних виплат у розмірі передбаченому законодавством з усіма нарахуваннями, перерахунками, індексаціями та надбавками, відповідно до ч.2 ст.40, ст.ст. 27, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", проте, доказів такого звернення до пенсійного органу з викладених питань позивачем до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові позивач посилається на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2020р. у справі №160/10266/20, проте, копії наведеного судового рішення позивачем до позову не додано в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у позові вимоги публічно-правового характеру про визнання протиправними рішення, дій або бездіяльності відповідача - суб`єкта владних повноважень чи його посадової особи (основної вимоги) щодо похідної позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії позивачеві з моменту поновлення, а саме: починаючи з 26.01.2016р., у розмірі передбаченому законодавством з усіма нарахуваннями, перерахунками, індексаціями та надбавками, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ст.ст. 27, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії позивачеві з моменту поновлення з виплатою компенсації розрахованої за нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001р. "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", за невчасно отримані та неотримані суми пенсійних виплат, як частини доходу, за період невиплати з 26.01.2016р. по дату фактичної виплати усієї суми пенсії;

- із приведенням у відповідність прохальної частини позову, та зазначенням яку саме конкретну бездіяльність відповідача стосовно не виконання обов`язку з нарахування та виплати в повному обсязі пенсії позивач оскаржує, у відповідності до вимог ст.ст.2, 4, 5, п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме:

- доказів того, що після поновлення пенсійних виплат, позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про здійснення нарахування та виплати пенсійних виплат у розмірі передбаченому законодавством з усіма нарахуваннями, перерахунками, індексаціями та надбавками, відповідно до ч.2 ст.40, ст.ст. 27, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та що пенсійний орган відмовив позивачеві у такому перерахунку;

- копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2020р. у справі №160/10266/20, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, п.4 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у позові вимоги публічно-правового характеру про визнання протиправними рішення, дій або бездіяльності відповідача - суб`єкта владних повноважень чи його посадової особи (основної вимоги) щодо похідної позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії позивачеві з моменту поновлення, а саме: починаючи з 26.01.2016р., у розмірі передбаченому законодавством з усіма нарахуваннями, перерахунками, індексаціями та надбавками, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ст.ст. 27, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії позивачеві з моменту поновлення з виплатою компенсації розрахованої за нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001р. "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", за невчасно отримані та неотримані суми пенсійних виплат, як частини доходу, за період невиплати з 26.01.2016р. по дату фактичної виплати усієї суми пенсії;

- із приведенням у відповідність прохальної частини позову, та зазначенням яку саме конкретну бездіяльність відповідача стосовно не виконання обов`язку з нарахування та виплати в повному обсязі пенсії позивач оскаржує, у відповідності до вимог ст.ст.2, 4, 5, п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме:

- доказів того, що після поновлення пенсійних виплат, позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про здійснення нарахування та виплати пенсійних виплат у розмірі передбаченому законодавством з усіма нарахуваннями, перерахунками, індексаціями та надбавками, відповідно до ч.2 ст.40, ст.ст. 27, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та що пенсійний орган відмовив позивачеві у такому перерахунку;

- копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2020р. у справі №160/10266/20, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва