Справа № 635/5900/21
Суддя: Даниленко Т. П.
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/5900/21
Провадження № 2-а/635/93/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до інспектора ОРПП Дніпропетровського РУП № 9 лейтенанта поліції Топчій Івана Сергійовича, Дніпропетровське районне управління поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), звернувся до суду з позовною заявою до інспектора ОРПП Дніпропетровського РУП № 9 лейтенанта поліції Топчій Івана Сергійовича, Дніпропетровське районне управління поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.07.2021 року інспектором ОРПП Дніпропетровського РУП № 9 лейтенантом поліції Топчій І.С., була винесена постанова серії БАБ № 028521 по справі про адміністративне правопорушення. Згідно зазначеної постанови позивача від 22.07.2021 о 23 год 30 хв на автодорозі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя на 440 км. в темну пору доби керував транспортним засобом марки Опель Віваро д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не був освітлений ДНЗ чим порушив п. 2.9 ПДР України, а саме скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Вказану постанову вважає необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень. Також під час ви винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 276, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обстав вин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами. Крім оскаржуваної постанови жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надано. Вказана обставина підтверджується самою Постановою, а саме у розділі 7 «До постанови додаються» інспектором поліції будь - яких даних не зазначено, що вказує на відсутність жодних доказів, на підставі яких посадовою особою винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Також, постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечними доказами вчинення позивачем правопорушень, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. З урахуванням зазначеного згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Отже, у поліцейського були відсутні докази для висновку щодо наявності події і складу адміністративного правопорушення, а відтак і для винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач - інспектор Топчій І.С. у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав письмові заперечення зазначивши, що з позовом не згоден, вважає свої дії законними та обґрунтованими, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач - Дніпропетровське районне управління поліції в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, причин неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи, вбачається, що 22.07.2021 інспектором, винесено постанову серії БАБ № 028521 у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було те, що останній 22.07.2021 о 23 год 30 хв на автодорозі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя на 440 км. в темну пору доби керував транспортним засобом марки Опель Віваро д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не був освітлений ДНЗ чим порушив п. 2.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Підпункт «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху», забороняє водієві керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частина 6 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст.7 КУпАП).

Частина 1 статті 9 КУпАП, визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі статтями 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи,суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачами, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження законності складеної постанови, не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 6 статті 121 КУпАП, не було надано суду доказів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, з урахуванням наведених обставин, суд вважає, що доводи позивача не були спростовані, про факт вчинення адміністративного правопорушення свідчить лише постанова, яка фактично не містить в собі опису вчиненого правопорушення, а лише констатує факт порушення.

Відповідно до статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1, 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,чи прийняті(вчинені)вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно,зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав,свобод та інтересів особи і цілями,на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особина участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №028521 від 22.07.2021 року, складену інспектором ОРПП Дніпропетровського РУП № 9 лейтенанта поліції Топчій Іваном Сергійовичем, відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255,2 68, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ОРПП Дніпропетровського РУП № 9 лейтенанта поліції Топчій Івана Сергійовича, Дніпропетровське районне управління поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення постанови серія БАБ №028521 від 22.07.2021 року, складену інспектором ОРПП Дніпропетровського РУП № 9 лейтенанта поліції Топчій Іваном Сергійовичем, відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст рішення складено та підписано 04.10.2021.

Суддя Т.П.Даниленко