Справа № 200/7418/20-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року справа №200/7418/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року по справі №200/7418/20-а (суддя І інстанції Кравченко Т.О., повний текст рішення складено 28 травня 2021 р. у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області про стягнення компенсації оплати лікарняного у зв`язку із несвоєчасною його оплатою, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області про стягнення компенсації оплати лікарняного у зв`язку з несвоєчасною його оплатою за період з липня 2014 року по червень 2020 року в сумі 54 541,82 грн..

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 р. позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Держпродспоживслужби в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 01 липня 2014 року до 16 липня 2020 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено (а.с. 45-49).

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не було враховано, що позивач працювала на посаді головного спеціаліста-бухгалтера в Управлінні ветеринарної медицини м. Харцизька, яке на час виникнення спірних відносин та її звернення до суду перебуває на тимчасово окупованій території. Управління ветеринарної медицини м. Харцизька реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області. Під час дій, пов`язаних з реорганізацією, керівництвом Управління ветеринарної медицини м. Харцизька не проводилась передача комісії з реорганізації будь-яких документів, серед яких мала бути інформація про відкриті рахунки в органах Державної казначейської служби України та наявних залишків. Про факт претензій позивача щодо стягнення заборгованості зі сплати лікарняного відповідач дізнався з позовної заяви, у зв`язку із чим до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області було направлено запит про надходження допомоги по тимчасовій непрацездатності на рахунки Управління ветеринарної медицини м. Харцизька від органів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також залишок коштів на рахунку станом на 23.09.2019р.. З наданої Фондом соціального страхування України виписки вбачається надходження грошових коштів для надання застрахованим особам матеріального забезпечення (вагітність та пологи) та зазначено підставу нарахування - заява від 16 червня 2014 року № 2557. Однак, з наданої виписки не вбачається, якій особі було перераховано вказані кошти. Враховуючи відсутність первинних документів щодо призначення допомоги відповідач вважає, що з об`єктивних причин не зміг вчасно здійснити виплату вказаної допомоги позивачці (а.с. 53-57).

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року в адміністративній справі № 200/11054/19-а (набрало законної сили 09 червня 2020 року ) позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ Держпродспоживслужби в Донецькій області про стягнення заборгованості щодо оплати лікарняного були задоволені; стягнуто з ГУ Держпродспоживслужби в Донецькій області на користь позивача заборгованість щодо оплати лікарняного за період з 16.06.2014 року по 19.10.2014 року в сумі 38 447,64 грн..

Вказаним рішенням суду встановлено, що управління ветеринарної медицини в м. Харцизьку звернулося до Макіївської міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з заявою-розрахунком для матеріального забезпечення листка непрацездатності позивача.

Зі змісту заяви-розрахунку вбачається, що сума допомоги згідно листка непрацездатності становить 38447,64 гривень.

Протоколом засідання комісії по соціальному страхуванню при профспілкової організації управління ветеринарної медицини в м. Харцизьку від 16.06.2014 року позивачу було призначено страхові виплати за 126 днів непрацездатності по вагітності та пологах.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Платіжним дорученням від 15 липня 2020 року № 1031 відповідачем 16 липня 2020 року здійснено виплату позивачеві суми заборгованості у розмірі 38447,64 грн..

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним у цій справі є право позивача на отримання компенсації згідно до вимог Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» у зв`язку із несвоєчасною сплатою лікарняного за період з 16.06.2014 року по 19.10.2014 року в сумі 38 447,64 грн..

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 3 Закону № 2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Ст. 5 Закону № 2050 установлено, що своєчасно не отриманий з вини громадянина доход компенсації не підлягає.

Згідно з п. 2 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Пунктом 3 Порядку № 159 визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, соціальні виплати, в тому числі допомога по тимчасовій непрацездатності, допомога по вагітності та пологах.

Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі соціальні виплати). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі соціальні виплати, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач вчинив по відношенню до позивача протиправну бездіяльність щодо своєчасної сплати лікарняного за період з 16.06.2014 року по 19.10.2014 року в сумі 38 447,64 грн..

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовна вимога в частині компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати лікарняного підлягає задоволенню (висновок узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 815/1226/18, постановах Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі № 520/34/17, від 16 грудня 2020 року у справі №521/21718/16-а).

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі №200/7418/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі №200/7418/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Геращенко