Справа № 420/12193/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача: в/ч 1469 Ковальчука Д.П, (згідно довіреності),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_3 ) про визнання неправомірними дій щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_3 ), за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.08.2014 року по 01.11.2015 року, з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року ;

Зобов`язати Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в період з 01.08.2014 року по 01.11.2015 року та з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час звільнення його з військової служби з ним не проведено розрахунків щодо виплати заборгованості з індексації грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 16.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання з розгляду справи по суті на 16.12.2020 року.

14.12.2020 року від представника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) надійшов відзив на адміністративний позов, згідно з яким останній зазначив, що належним відповідачем у справі є Одеський прикордонний загін.

Ухвалою суду від 16.12.2020 року зупинено провадження у справі до 04.02.2021 року.

05.01.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов.

12.04.2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 12.04.2021 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 (військову частину НОМЕР_2 та розпочато розгляд справи спочатку, призначено судове засідання на 12 травня 2021 року о 16 годині 30 хвилин.

12.05.2021 року від Одеського прикордонного загону надійшов відзив на адміністративний позов, згідно з яким, відповідач зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/2747/20 з позивачем проведено розрахунок щодо виплати індексації грошового забезпечення ще 13.08.2020 року. Щодо базового місяця січень 2008 року для обрахунку індексації, представник відповідача зазначає, що до набрання чинності в січні 2016 року постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013, діяли положення, які визначали, що для встановлення базового місяця для обрахунку індексації враховувалися будь-які зміни в бік підвищення грошового забезпечення за рахунок постійних його складових, як наприклад зміна окладу за військовим званням чи надбавки за вислугу років, а не тільки збільшення посадового окладу. Також, в зазначених вимогах законодавства посилання робиться на зміну посадового окладу конкретного працівника у зв`язку із змінами під час виконання обов`язків, а не зміну посадового окладу тільки відповідно до рішень Уряду.

24.05.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов.

Ухвалою суду від 31.05.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, суд залучив до участі у справі у якості другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 , в/ч1485.

14.07.2021 року від представника відповідача, Одеського загону морської охорони, надійшов відзив на позов, згідно з яким у 2015 році позивача було переведено на вищу посаду, його посадовий оклад було збільшено, у зв`язку із чим базовим місяцем був травень 2015 року.

Ухвалою суду від 15.07.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представників відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 08.09.2021 року провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 28.09.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, суд поновив провадження у справі.

Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача, в/ч НОМЕР_1 , заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, належним чином та своєчасно повідомлялися про дату, час і місце судового засідання. Від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_3 ) надійшла заява про розгляд справи без участі представника Загону. Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) причини неявки суду не повідомив.

Суд вислухав позивача, представника відповідача, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 у періоди з 01.01.2014 року по 05.08.2014 року, та з 01.04.2016 року по 30.06.2018 року проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_6 (Військова частина НОМЕР_2 , прикордонний загін), що підтверджується матеріалами справи.

Наказом начальника Одеського прикордонного загону від 05.08.2014 року №362-ос старшого сержанта ОСОБА_1 , дільничного інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби «Сичаївка» 4 категорії (тип В) було виключено із списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення у зв`язку із вибуттям для подальшого проходження служби до Окремого відділу прикордонної служби.

Згідно з наказом начальника 26 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 27.06.2018 року №229-ОС прапорщика ОСОБА_1 , старшого техніка відділу прикордонної служби «Приморське» IV категорії, було виключено із списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення. У наказі також зазначено, що остаточною датою проходження військової служби позивача слід вважати 30.06.2018 року.

Відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 року у справі № 420/2747/20, що набрало законної сили 07.08.2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Одеського прикордонного загону щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 01.01.2014 року по 05.08.2014 року та з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року.

Зобов`язано Одеський прикордонний загін нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію його грошового забезпечення за періоди з 01.01.2014 року по 05.08.2014 року та з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеної постанови суду, відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення.

Згідно з довідкою ВЧ НОМЕР_3 від 31.03.2021 року № 793, відповідач нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення за період липень 2014-березень 2016 року із застосування базових місяців липень 2014 року, листопад 2014 року, травень 2015 року (т. 1 арк. с. 192).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Приписами ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп.

Положеннями ч. ч. 1 та 2 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (ч. 6 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Згідно з п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 (далі - Порядок № 1078), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно п. 1-1 Порядку № 1078 (у редакції від 21.06.2012 року) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Постановою Кабінету Міністрів України №77 від 11.02.2016 року було внесено зміни та в абзаці другому пункту 1-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року 1078, цифри « 101» замінено цифрами « 103».

При цьому абзац другий пункту 1-1 Порядку №1078 із змінами, внесеними згідно з Постановою №77 від 11.02.2016 року, застосовується з 01.01.2016 року.

Приписами п. 2 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 11 Порядку № 1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 7 пункту 4 Порядку № 1078).

Пунктом 6 Порядку № 1078 визначено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року по справі № 620/1892/19.

Обов`язок здійснення індексації грошових коштів (грошового забезпечення) населення визначений Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». В свою чергу, роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України мають лише рекомендаційний характер, а тому не можуть бути підставою для не нарахування та не виплати позивачу індексації.

З огляду на матеріали справи, предметом спору є встановлення наявності підстав щодо застосування «січня 2008 року» у якості базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення та правильності розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.08.2014 року по 01.11.2015 року, з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року.

На момент початку невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, пункт 5 Порядку № 1078 передбачав, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Місяць, в якому відбувається підвищення грошових доходів працівників у зв`язку із розширенням зони обслуговування, збільшенням обсягу робіт, суміщенням професій (посад), виконанням обов`язків тимчасово відсутнього працівника, оплатою за роботу за сумісництвом на одному підприємстві, в установі, організації, а також за рахунок збільшення розміру премії, не вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (у разі, коли не відбувається підвищення тарифної ставки (окладу).

Враховуючи вищенаведене вбачається, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій, збільшення обсягу повноважень не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

На момент виникнення оскаржуваних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року за № 1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців (далі постанова № 1294).

Пунктом 13 постанови № 1294 визначено, що остання набирає чинність з 01 січня 2008 року, тобто датою, з якою позивач пов`язує встановлення базового місяця індексації.

Постанова № 1294 діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 р. за № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01 березня 2018 року (далі постанова № 704).

З урахуванням викладеного, суд робить висновок про те, що з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року розміри посадових окладів військовослужбовців були незмінними, а тому січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.08.2014 року по 30.04.2015 року.

Щодо періодів з 01.05.2015 року по 01.11.2015 року та з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року, суд зазначає, що згідно з наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 15.05.2015 року № 203-ос, ОСОБА_1 у порядку просування по службі призначено на вищу посаду інспектором прикордонної служби 2 категорії гранатометником відділення інспекторів прикордонної служби.

Суд встановив, що з призначенням на вищу посаду, збільшився розмір посадового окладу позивача з 645,00 грн. до 740,00 грн., у зв`язку із чим, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, починаючи з травня 2015 року, січень 2008 року не є базовим місяцем для обрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , оскільки у травні 2015 року посадовий оклад позивача підвищився у зв`язку із призначенням на вищу посаду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_3 ) про визнання неправомірними дій щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.08.2014 року по 30.04.2015 року враховуючи базовий місяць січень 2008 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в період з 01.08.2014 року по 30.04.2015 року враховуючи базовий місяць січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року по справі №420/2747/20.

В іншій частині позову - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) (, адреса: вул. Жуковського, 1, м. Одеса, 65014).

Відповідач Одеський загін морської охорони Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_3 ) ( , адреса: вул. Приморська, буд.37, м. Одеса, 65026).

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_2 ) (, адреса: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 04 жовтня 2021 року.

Суддя Н.В. Бжассо