Справа № 160/12973/20
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСерьогіної О.В.
за участі секретаря судового засіданняГанжі О.С.
представника позивача представника відповідача Горелікова М.М. Шаповал В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕСТЕР" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.
09 лютого 2021 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на наступне.
Відповідно до пункту 250.9 статті 9 ПКУ, «якщо платник податку з початку звітного року не планує здійснення викидів, скидів забруднюючих речовин, розміщення відходів, утворення радіоактивних відходів протягом звітного року, то такий платник податку повинен повідомити про це відповідний контролюючий орган за місцем розташування джерел забруднення та скласти заяву про відсутність у нього у звітному році об`єкта обчислення екологічного податку. В іншому разі платник податку зобов`язаний подавати податкові декларації відповідно до цієї статті Кодексу. Також зазначає, що позивачем порушено пункт 51.1 статті 51, підпункт «б» пункту 176.2 статті 176 ПКУ, а саме: подання з порушенням встановлених строків податкового розрахунку за формою 1-ДФ за IV квартал 2019 року. Крім того, ТОВ «ЧЕСТЕР» порушено вимоги пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зі змінами та доповненнями від 08 липня 2010 року №2464-VI, а саме: подання з порушенням встановлених строків звіту за травень 2015 року, термін подання до 22 червня 2015 року, фактично подано 24 червня 2015 року. Також в порушення пункту 288.1, пункту 288.2, пункту 288.3, пункту 288.4, пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) занижено суму орендної плати за земельну ділянку на 104 672,34 грн. Таким чином, на думку відповідача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідачем були прийняті на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, а отже відсутні підстави для їх скасування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року вирішено розгляд даної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
Усною ухвалою суду від 08 вересня 2021 року, із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті 22 вересня 2021 року.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, що наведені у позові.
Представник відповідача вимоги позову не визнала та просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
27 січня 2020 року до Єдиного державного реєстру внесений запис про рішення засновників (учасників) ТОВ «ЧЕСТЕР» щодо припинення юридичної особи.
На підставі направлень, виданих ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 03 березня 2020 року № 1249 службовими особами відповідача у зв`язку із отриманням інформації про внесення до ЄДР запису про рішення засновників (учасників) ТОВ «ЧЕСТЕР» щодо припинення юридичної особи на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 17 лютого 2020 року №732-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЧЕСТЕР» проведена позапланова документальна виїзна перевірка ТОВ «ЧЕСТЕР», з питань дотримання податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по теперішній час, валютного законодавства за період з 01 січня 2017 року по теперішній час, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по теперішній час, іншого законодавства за період з 01 січня 2017 року по теперішній час відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.
Що стосується посилань позивача на не розгляд його заперечень відповідачем в його присутності, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.86.7 ст. 87 ПКУ платник податку має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник зазначає у запереченнях.
У наданих запереченнях позивач просив розглянути дані заперечення за його участю.
Проте, порушення позивачем встановленого пунктом 86.7 статті 87 ПКУ (у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки) до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акту (довідки)) терміну подання заперечень до органу ДПС унеможливлює виконання встановлених абзацом другим пункту 86.7 статті 86 ПКУ вимог стосовно надсилання повідомлення платнику податку про місці і час проведення такого розгляду.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 22.09.2020 року №001320722, суд зазначає наступне.
10 квітня 2013 року між Криворізькою міською радою, іменований в подальшому «Розпорядник» та ТОВ «Честер» - (Користувач») укладено попередній договір №462/04/2013 щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому. Предметом попереднього договору передбачено, що Розпорядник та Користувач домовились, що Користувач до укладання основного договору оренду та державної реєстрації права оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку, забезпечує внесення до міського бюджету платежів за користування земельною ділянкою площею 0,1022 га для розміщення офісних приміщень по вул. Калиниченка, 3 у Центрально-Міському районі міста. Основний договір має бути укладений протягом року з дати підписання попереднього договору (пункт 1.3). Розмір та сума плати за користування земельною ділянкою переглядається без внесення змін до попереднього договору в разі зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1м2 земель міста, розмірів земельного податку. Зміни коефіцієнтів індексації нормативного грошової оцінки, визначених законодавством (пункт 2.3). Строк дії попереднього договору з моменту його підписання до здійснення державної реєстрації права оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку (пункт 3).
Також, між Розпорядником та Користувачем укладено угоду №462/04/2013-1 від 09 вересня 2013 року про внесення змін до попереднього договору щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому (реєстрація від 10 квітня 2013 року №462/04/2013) про наступне:
- внести зміни до пункту 1.3. розділу 1 «Предмет попереднього договору» виклавши його в наступній редакції:
пункт 1.3. «Основний договір має бути укладений протягом трьох років з дати підписання попереднього договору».
- Доповнити пункт 4.2. розділу 4 «Обов`язки сторін» абзацом такого змісту:
« -виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог статті 96 Земельного кодексу України».
- внести зміни до пункту 5.2 розділу 5 «Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору» виклавши його в наступній редакції:
пункт 5.2. «Якщо протягом 42 місяців з дати укладання попереднього договору Користувачем не здійснено державну реєстрацію права оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку, плата за користування земельною ділянкою збільшується в 2 рази».
- ця угода є невід`ємною частиною попереднього договору щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому зареєстрованого 10 квітня 2013 року за № 462/04/2013.
- всі інші умови вищевказаного договору, які не зачеплено даною угодою, залишаються незмінними.
Доказів укладання основного договору позивачем не надано.
Також, Департаментом регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин Виконкому Криворізької міської ради надано лист від 26 серпня 2020 року №10/02-08/2190, в якому зазначено, що попередній договір укладено згідно з рішенням Криворізької міської ради від 24 квітня 2011 року № 1923 зі змінами від 24 квітня 2013 року №1923 та на теперішній час попередній договір вважається діючим, а орендна плата сплачується у збільшеному розмірі.
На звернення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28 лютого 2020 року №1199/9/04-36-05-18 до відділу у Криворізькому районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області про надання Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до рішення Криворізької міської ради від 24 червня 2015 року № 3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу», які використовує позивач станом на 01 січня 2018 року, 01 січня 2019 року та на 01 січня 2020 року, по вулиці Церковній, 3 площею 0,1022 га для розміщення магазину, повідомлено наступне: «у зв`язку з тим, що відомості про вищезазначену земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру, державна реєстрація земельної ділянки не здійснена, земельна ділянка не сформована та відсутній кадастровий номер, який є ідентифікатором підготовки витягів, тому неможливо надати витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку. Додатково повідомляємо, що станом на 01 січня 2014 року нормативна грошова оцінка 1 кв. м земельної ділянки під об`єктом комерційного використання з урахуванням функціонального призначення у розрізі економіко-планувальних зон (Ц-м - 36) становить 2056,56 грн. без урахування коефіцієнтів індексації. Коефіцієнти індексації складають: за 2014 рік - 1,249, за 2015 рік 1,433, за 2016 рік 1,06 за 2017 рік 1,0 за 2018 рік 1,0 та за 2019 рік 1,0.
Криворізькою міською радою прийняті рішення, якими встановлені ставки розміру орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності в залежності від видів цільового призначення земельних ділянок (землі загального користування, код земельної ділянки 18):
- на 2018 рік - 0,9% від нормативної грошової оцінки земель міста (ставка за кодом 18 «землі загального користування» згідно додатку 2 рішення від 12 липня 2017 року №1862 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2018 році», набуває чинності з 01 січня 2018 року);
- на 2019 рік - 0,9% від нормативної грошової оцінки земель міста (рішення від 27 червня 2018 року № 2816 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2019 році», набуває чинності з 01 січня 2019 року);
- на 2020 рік - 0,9% від нормативної грошової оцінки земель міста (додаток №2 до рішення від 26 червня 2018 року № 3897 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2020 році», набуває чинності з 01 січня 2020 року).
Починаючи з 2018 року для визначення розміру орендної плати та земельного по використовуються коди земельних ділянок в залежності від видів цільового призначення земельних ділянок.
У зв`язку з відсутністю Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, якою користується позивач, неможливо встановити цільове призначення земельної ділянки. Платником у поданій звітності зазначено код земельної ділянки 18 «Землі загального користування».
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Як вбачається із матеріалів справи, пунктом п.2.1 Попереднього договору від 10 квітня 2013 року № 462/04/2013 із змінами, внесеними Угодою №462/04/2013-1 від 09 вересня 2013 року, місячна плата за користування земельною ділянкою вноситься користувачем з січня 2013 року виключно в грошовій формі, незалежно від результатів діяльності Користувача, в трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України, на підставі розрахунку (додаток), що є невід`ємною частиною договору.
Розмір та сума плати за користування земельною ділянкою переглядається без внесення змін до попереднього договору в разі зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1м2 міста, розмірів земельного податку, зміни коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки, визначених законодавством (пункт 2.3 Попереднього договору).
Відповідно до пункту 1.3 Попереднього договору, «основний договір має бути укладено протягом трьох років з дати підписання попереднього договору».
Крім того, пунктом 5.2 Попереднього договору із змінами, внесеними Угодою № 462/04/2013-1 від 09 вересня 2013 року встановлено, що «якщо протягом 42 місяців з дати укладання попереднього договору Користувачем не здійснено державну реєстрацію права оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку, плата за користування земельною ділянкою збільшується у 2 рази».
Пунктом 3.1 Попереднього договору визначено, що строк дії попереднього договору - з моменту його підписання до здійснення державної реєстрації права оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку.
Аналіз вищенаведеного, дозволяє дійти висновку про те, що позивач мав право у термін до 10 квітня 2016 року укласти основний д оренди земельної ділянки та до 10 жовтня 2016 року здійснити державну реєстрацію оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку.
Проте, доказів укладання основного договору оренди земельної ділянки позивачем не надано та державну реєстрацію права оренди земельної ділянки позивачем не здійснено.
Таким чином, відповідно до умов попереднього договору та згідно вищезазначених рішень Криворізької міської ради, плата за користування земельної ділянкою за період з 2018-2020 роки збільшується в два рази та повинна складати 209 334,68 грн.
З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що ґрунтується на нормах закону.
Відповідно до пункту 51.1 статті 51 Податкового кодексу платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.
Згідно підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.
Перевіркою дотримання позивачем обов`язків, щодо подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) встановлено, що позивачем подано розрахунок за ІV квартал 2019 року 11 лютого 2020 року тобто в порушення граничного терміну подання 10 лютого 2020 року.
Також, позивачем за ІІІ квартал 2018 року та ІV квартал 2019 року подані податкові декларації з екологічного податку.
Відповідно до пунктів 49.1, 49.2 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Згідно пункту 250.9 статті 250 Податкового кодексу України якщо платник податку з початку звітного року не планує здійснення викидів, скидів забруднюючих речовин, розміщення відходів, утворення радіоактивних відходів протягом звітного року, то такий платник податку повинен повідомити про це відповідний контролюючий орган за місцем розташування джерел забруднення та скласти заяву про відсутність у нього у звітному році об`єкта обчислення екологічного податку. В іншому разі платник податку зобов`язаний подавати податкові декларації відповідно до цієї статті Кодексу.
Доводи позивача про те, що він не являється суб`єктом справляння екологічного податку не приймаються судом до уваги, оскільки ним не надано доказів подання заяви до контролюючого органу про відсутність у нього у звітному році об`єкта обчислення екологічного податку. Також позивач самостійно подав до податкового органу податкові декларації екологічного податку за ІІІ квартал 2018 року та ІV квартал 2019 року, проте з пропуском строку встановленим податковим законодавством.
Щодо подання з порушенням встановлених строків звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску за травень 2015 року, судом встановлено наступне.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у визначені строки.
Як вбачається із матеріалів справи, термін подання звіту за травень 2015 року до 22 червня 2015 року, проте позивачем подано звіт 24.06.2015 року, що є порушенням пункту 7 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Однак позивачем під час розгляду справи не було надано належним та достатніх доказів, які б спростували наявність виявлених порушень.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 жовтня 2021 року.

Суддя О.В. Серьогіна