Справа № 480/5953/21
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року справа № 480/5953/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Демченко К.І.

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

представника відповідача - Дяченко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/5953/21 за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сумської обласної ради, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Сумської обласної ради від 02.06.2021 року №74-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на роботі консультанта відділу інформаційно-аналітичної роботи виконавчого апарату Сумської обласної ради;

- стягнути з Сумської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.06.2021року до дня поновлення на роботі;

- стягнути з Сумської обласної ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням голови Сумської обласної ради від 02.06.2021 №74-к позивачку звільнено з посади консультанта відділу інформаційно-аналітичної роботи виконавчого апарату Сумської обласної ради у зв`язку зі скороченням посади згідно з пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. На думку позивачки, її звільнення з роботи є незаконним, оскільки, не дивлячись на рішення Сумської обласної ради від 26.02.2021 «Про структуру та чисельність виконавчого апарату обласної ради», скорочення чисельності та штату працівників виконавчого апарату не відбувалося, навпаки, чисельність збільшилась. Позивачці не пропонувалася рівнозначна посада, а запропонована відповідачем вакантна посада є нерівнозначною. Інших посад позивачці не пропонувалося, хоча вакантні посади були наявні у значній кількості. Крім того, позивачка вважає, що встановлення відповідачем кваліфікаційної вимоги про обов`язкове знання англійської мови на рівні «В2» суперечить Закону України «Про державну службу».

Сумська обласна рада направила до суду відзив на позов, у якому зазначає, що рішенням обласної ради восьмого скликання від 26.02.2021 «Про структуру та чисельність виконавчого апарату обласної ради» було затверджено нову структуру та чисельність виконавчого апарату обласної ради. Вказаним рішенням обласної ради було затверджено чисельність виконавчого апарату у кількості 62 особи та нову структуру виконавчого апарату обласної ради, відповідно до якої передбачалась скорочення всіх відділів виконавчого апарату, у тому числі відділу інформаційно-аналітичної роботи, у зв`язку з чим посада консультанта, яку займала ОСОБА_1 , підлягала скороченню. Відповідно скорочувались всі штатні одиниці та вводились нові відділи та нові штатні одиниці, у зв`язку з чим були розроблені та затверджені нові положення про відділи та посадові інструкції працівників. Позивачка за освітою - «журналіст», кваліфікація - «спеціаліст в галузі партійного та радянського будівництва, викладач наукового комунізму», за посадовими обов`язками на минулій посаді готувала статті державною мовою про діяльність обласної ради, періодично виконувала роботу з перевірки складених працівниками виконавчого апарату проектів документів на грамотність, виправляла помилки як граматичні, так і стилістичні, має великій досвід журналістської роботи, у зв`язку з чим їй була запропонована вакантна рівнозначна посада головного спеціаліста відділу діловодства та контролю. Іншої освіти, яка б відповідала вимогам до посад, передбаченим положеннями про відділи виконавчого апарату та посадовими інструкціями працівників, позивачка не має. Від пропозиції щодо переведення на посаду головного спеціаліста відділу діловодства та контролю виконавчого апарату обласної ради позивачка відмовилася та письмово зазначила про бажання зайняти посаду консультанта відділу інформаційної роботи, зв`язків з громадськістю та міжнародної співпраці, зайняттю якої ОСОБА_1 не відповідала за встановленими посадовою інструкцією кваліфікаційним вимогам знання англійської мови на рівні «В2». Враховуючи, що позивачка відмовилася від запропонованої їй посади головного спеціаліста відділу діловодства та контролю виконавчого апарату, яка відповідає освіті, кваліфікації та досвіду її роботи, профспілковим комітетом була надано згоду на звільнення ОСОБА_1 за п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням штату працівників.

Позивачка надала суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується та наполягає на позовних вимогах.

Ухвалою суду від 08.07.2021 відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.

Згідно з ухвалою від 28.07.2021 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою від 13.09.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Позивачка та її представниця у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представниця відповідача позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Рішенням Сумської обласної ради восьмого скликання від 26.02.2021 «Про структуру та чисельність виконавчого апарату обласної ради» було затверджено нову структуру та чисельність виконавчого апарату обласної ради.

05.04.2021 ОСОБА_1 була письмово повідомлена про скорочення посади консультанта відділу інформаційно-аналітичної роботи виконавчого апарату та попереджена про звільнення із займаної посади з 05.06.2021 та запропоновано вакантну рівнозначну посаду головного спеціаліста відділу діловодства та контролю виконавчого апарату обласної ради.

Проте, позивачка відмовилася від запропонованої посади та письмово зазначила про бажання зайняти посаду консультанта відділу інформаційної роботи, зв`язків з громадськістю та міжнародної співпраці.

Враховуючи, що позивачка відмовилася від запропонованої їй посади, профспілковий комітет профспілкової організації виконавчого апарату та керівництва Сумської обласної ради 18.05.2021надав згоду на звільнення ОСОБА_1 за п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням штату працівників.

Розпорядженням голови Сумської обласної ради від 02.06.2021 року №74-к ОСОБА_1 звільнена з 07.06.2021 з посади консультанта відділу інформаційно-аналітичної роботи виконавчого апарату обласної ради у зв`язку зі скороченням посади згідно з пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Вважаючи звільнення незаконним, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом першим ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України) передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

За приписами частин 1 - 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях обласної ради вирішуються питання щодо затвердження за пропозицією голови ради структури виконавчого апарату ради, його чисельності.

Згідно із вказаною нормою, 26.02.2021 Сумська обласна рада восьмого скликання прийняла рішення «Про структуру та чисельність виконавчого апарату обласної ради», яким затверджено нову структуру та чисельність виконавчого апарату обласної ради.

Зазначеним рішенням обласної ради затверджено чисельність виконавчого апарату у кількості 62 особи та нову структуру виконавчого апарату обласної ради, відповідно до якої передбачалось скорочення всіх відділів виконавчого апарату та вводились нові відділи та нові штатні одиниці, у зв`язку з чим були розроблені та затверджені нові положення про відділи та посадові інструкції працівників.

При цьому, до штату виконавчого апарату були включені працівники раніше відокремленого підрозділу - управління майном облради, за рахунок чого збільшилась штатна кількість та чисельність працівників виконавчого апарату.

Проте, це не свідчить про відсутність чи незаконність змін в організації роботи виконавчого апарату ради.

Суд вважає, що визначення структури та численності виконавчого апарату обласної ради є дискреційним повноваженням ради.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.08.2021 у справі №813/1195/18.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавець повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

На виконання зазначеної норми листом від 02.03.2021 №01-23/107 було повідомлено голову профспілкового комітету профспілкової організації виконавчого апарату обласної ради про прийняте рішення, можливе звільнення працівників виконавчого апарату та запропоновано провести відповідні консультації.

З метою визначення обсягу повноважень кожного новоутвореного відділу виконавчого апарату розпорядженням голови обласної ради від 15.03.2021 №17 були затверджені положення про відділи виконавчого апарату та посадові інструкції працівників.

З урахуванням затверджених положень про відділи та посадових інструкцій головою обласної ради були підготовлені пропозиції профспілковому комітету щодо працевлаштування та звільнення працівників.

Такі консультації з профспілками були проведені 31.03.2021відповідно до листа голови обласної ради від 29.03.2021 №01-23/168, що підтверджується протоколом засідання профспілкового комітету №5.

Як вбачається з матеріалів справи, відділ інформаційно-аналітичної роботи, де працювала ОСОБА_1 , було скорочено та утворено новий відділ інформаційної роботи, зв`язків з громадськістю та міжнародної співпраці, з новими повноваженнями та новими принципами організації інформаційної роботи виконавчого апарату обласної ради.

Відповідно до пунктів 2, 9, 10 ч. 6 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова обласної ради забезпечує, доведення рішень ради до виконавців, організує контроль за їх виконанням, а також призначає і звільняє керівників та інших працівників структурних підрозділів виконавчого апарату ради, здійснює керівництво виконавчим апаратом ради.

Реалізуючі вказані повноваження та на виконання вимог статті 49-2 Кодексу законів про працю України, головою обласної ради 05.04.2021 було письмово повідомлено позивачку про скорочення посади консультанта відділу інформаційно-аналітичної роботи виконавчого апарату, звільнення із займаної посади з 05.06.2021 та запропоновано вакантну посаду головного спеціаліста відділу діловодства та контролю виконавчого апарату обласної ради.

При цьому, відповідачем було враховано, що позивачка за освітою «журналіст», кваліфікація - «спеціаліст в галузі партійного та радянського будівництва, викладач наукового комунізму», враховано роботу на минулій посаді: підготовка статей державною мовою про діяльність обласної ради, перевірка складених працівниками виконавчого апарату проектів документів на грамотність, а також те, що вона має великій досвід журналістської роботи, їй була запропонована вакантна рівнозначна посада головного спеціаліста відділу діловодства та контролю.

Однак, від пропозиції щодо переведення на посаду головного спеціаліста відділу діловодства та контролю виконавчого апарату обласної ради ОСОБА_1 відмовилася та письмово зазначила про бажання зайняти посаду консультанта відділу інформаційної роботи, зв`язків з громадськістю та міжнародної співпраці.

Проте, бажана для позивачки посада не могла бути їй запропонована, оскільки посадовою інструкцією консультанта новоствореного відділу була встановлена кваліфікаційна вимога - знання англійської мови на рівні «В2».

ОСОБА_1 не відповідала вказаній вимозі, про що сама не заперечувала, зокрема, і в судовому засіданні, у зв`язку з чим дана посада не була їй запропонована.

Іншої освіти, яка б відповідала вимогам до посад, передбаченим положеннями про відділи виконавчого апарату та посадовими інструкціями працівників, позивачка не має.

Так, на момент звільнення позивачки, існували інші вакантні посади, які передбачали наявність спеціальної освіти: юридичної (консультанти відділу правового забезпечення та відділу з питань персоналу, нагород та запобігання корупції), фінансово-економічного або адміністративно-управлінського спрямування (консультанти відділу інвестиційної політики, аналізу обласних програм та бюджету); обов`язкового знання англійської мови на рівні не нижче «В2» (консультант відділу інформаційної роботи, зв`язків із громадськістю та міжнародної співпраці); інженерно-технічного спрямування (відділ господарського забезпечення); фінансово-економічного спрямування (відділ бухгалтерського забезпечення); фінансово-економічного, будівельного чи юридичного спрямування (відділ з питань комунальної власності).

Тому, вказані посади не могли бути запропоновані ОСОБА_1 .

Посилання позивачки на нерівнозначність запропонованої їй посади є безпідставними, оскільки відповідно до ч.3 ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Тобто, роботодавець пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації за відповідною професією чи спеціальністю.

Вказана вимога закону відповідачем була виконана, оскільки позивачці була запропонована посада з урахуванням її професії та спеціальності.

Крім того, слід зауважити, що Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не містить визначення термінів «рівнозначна посада», «нижча посада», але застосовується при визначенні категорії посад.

Аналіз норм вказаного Закону, окрема, статей 14, 15, які визначають кваліфікацію посад та ранги посадових осіб місцевого самоврядування, з урахуванням пунктів 2 і 4 Перехідних та прикінцевих положень Закону, посади помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних рад є рівнозначними, оскільки належать до п`ятої категорії посад.

Стосовно заяв позивачки щодо незаконності встановлення кваліфікаційної вимоги про обов`язкове знання англійської мови на рівні «В2», суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про державну службу» вимогами до осіб, які претендують на вступ на державну службу, є вимоги до їхньої професійної компетентності, які складаються із загальних та спеціальних вимог.

Особа, яка претендує на зайняття посади державної служби, повинна відповідати таким загальним вимогам:

1) для посад категорії "А" - загальний стаж роботи не менше семи років; досвід роботи на посадах державної служби категорій "А" чи "Б" або на посадах не нижче керівників структурних підрозділів в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах у відповідній сфері не менш як три роки; вільне володіння державною мовою, володіння іноземною мовою, яка є однією з офіційних мов Ради Європи;

2) для посад категорії "Б" у державному органі, юрисдикція якого поширюється на всю територію України, та його апараті - досвід роботи на посадах державної служби категорій "Б" чи "В" або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше двох років, вільне володіння державною мовою;

3) для посад категорії "Б" у державному органі, юрисдикція якого поширюється на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя, та його апараті - досвід роботи на посадах державної служби категорій "Б" чи "В" або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше двох років, вільне володіння державною мовою;

4) для посад категорії "Б" в іншому державному органі, крім тих, що зазначені у пунктах 2 і 3 цієї частини, - досвід роботи на посадах державної служби категорій "Б" чи "В" або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше одного року, вільне володіння державною мовою;

5) для посад категорії "В" - наявність вищої освіти ступеня не нижче молодшого бакалавра або бакалавра за рішенням суб`єкта призначення, вільне володіння державною мовою.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Проте, у цьому пункті мова йде про редакцію Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, який втратив чинність 01.05.2016 року у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ.

Діючий Закон України «Про державну службу» передбачає, що його дія не поширюється на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування (пункт 11 частини 3 статті 3 Закону).

Отже Закон України «Про державну службу» не може бути застосований до спірних правовідносин.

У свою чергу, Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не визначає загальних та спеціальних вимог до посадових осіб місцевого самоврядування.

Тому включення кваліфікаційної вимоги про обов`язкове знання англійської мови на рівні «В2» до посадових обов`язків не суперечить Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Враховуючи, що позивачка відмовилася від запропонованої їй посади головного спеціаліста відділу діловодства та контролю виконавчого апарату, яка відповідає освіті, кваліфікації та досвіду її роботи, профспілковим комітетом була надано згоду на звільнення ОСОБА_1 за п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням штату працівників.

Таким чином, розпорядження голови Сумської обласної ради від 02.06.2021 №74-к про звільнення ОСОБА_1 з посади консультанта відділу інформаційно-аналітичної роботи виконавчого апарату обласної ради у зв`язку зі скороченням посади згідно з п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України є правомірним, у зв`язку з чим у суду відсутні законні підстави для поновлення позивачки на посаді.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Сумської обласної ради середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди є похідними від вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Сумської обласної ради від 02.06.2021 №74-к, то у їх задоволенні також необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської обласної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар

Повний текст рішення складений 04.10.2021.