Справа № 360/3640/21
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3640/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) до Рубіжанської міської ради Луганської області (далі відповідач), відповідно до якого позивач, з урахуванням уточнення від 06.08.2021 (а.с.42-46), просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанської міської ради Луганської області № 012-008/2743 від 11 травня 2021 року про відмову в наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2.00 га (КОАТУУ: ; Зона: 05; Квартал: 001), для ведення особистого селянського господарства, розташованої на землях Рубіжанської міської ради Луганської області поблизу с. Климівка;

- зобов`язати Рубіжанську міську раду Луганської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2.00 га (КОАТУУ: ; Зона: 05; Квартал: 001), для ведення особистого селянського господарства, розташованої на землях Рубіжанської міської ради Луганської області поблизу с. Климівка;

- стягнути за рахунок державного бюджету на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 31 березня 2021 року він звернувся до Рубіжанської міської ради Луганської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га, розташованої за межами населених пунктів на території Сєвєродонецького району Луганської області (КОАТУУ: , Зона: 05, Квартал: 001) на землях Рубіжанської міської ради, поблизу селищ Климівка та Голубівка.

11 травня 2021 Рубіжанська міська рада Луганської області винесла рішення № 012-008/2743 щодо відсутності правових підстав для надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, на землях Рубіжанської міської ради Луганської області поблизу с.Климівка.

Позивач зауважує, що згідно відповідні Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № ПІ-44/0/-50/0/63-21 від 02.06.2021 встановлено, що земельна ділянка, яка розташована за межами населених пунктів на території Сєвєродонецького району Луганської області (КОАТУУ: , Зона: 05, Квартал: 001) на землях Рубіжанської міської ради Луганської області відноситься до нерозподілених земельних часток (паїв) та земель загального користування колишнього КСП «Батьківщина» та за даними Державного земельного кадастру враховується в Рубіжанській ОТГ (Голубівській сільській раді колишнього Кремінського району) Луганської області. Земельна ділянка, як об`єкт цивільних прав, відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України не сформована, кадастровий номер не присвоєний.

Вважаючи протиправним прийняте відповідачем рішення від 11 травня 2021 року за № 012-008/2743, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачем через канцелярію суду 01.09.2021 надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідно до якого зазначено таке (а.с.63-66).

02.04.2021 до Рубіжанської міської ради звернувся ОСОБА_1 із клопотанням від 31.03.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0000га для ведення особистого селянського господарства, в районі селищ Климівка та Голубівка (КОАТУУ: Зона: 5 Квартал: 001).

Під час розгляду клопотання ОСОБА_1 було встановлено, що контур 327 загальною площею 16,4000 га, на якому повивачем було зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, відповідно до Проекту роздержавлення та приватизації земель КСП «Родіна» Кремінінського району Луганської області, затвердженого розпорядженням голови Крсмінської районної державної адміністрації від 12 квітня 1996 року № 243 та Державного акту на право колективної власності на землю від 22.04.1906 серія ЛГ №, виданого на підставі рішення Кремінської районної ради від 12 квітня 1996 року №243, передано у колективну власність КСП «Родіна».

Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року №720/95, паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам. Право на земельну чаську (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, землі КСП «Родіна» були розпайовані.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України до повноважень органів місцевого самоврядування (сільських, селищних, міських рад) належить передача земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Враховуючи відсутність повноважень у Рубіжанської міської ради, щодо розпорядження земельною ділянкою, яку зазначено ОСОБА_1 на графічному матеріалі - спірна земельна ділянка не перебуває у комунальній власності Рубіжанської міської територіальної громади, було прийнято рішення підготувати йому письмову відповідь в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян». Вказана відповідь від 11.05.2021 вих. №012- 008/2743 була надіслана позивачу поштою, отримання вказаної відповіді позивачем не заперечується.

На підтвердження підстав підписання листа-відповіді від 11.05.2021 №012- 008/2743 секретарем Рубіжанської міської ради Арцевим Ю.М. відповідач зазначив, що відповідно до розпорядження міського голови №456-к від 07.05.2021, Рубіжанський міський голова Хортів С.І. знаходився у відпустці, виконання його обов`язків було покладено на секретаря міської ради Ю.Арцева.

Оскільки позивачем оскаржується зміст наданої йому відповіді, а не її форма, на думку відповідача, предметом спору є те, що ОСОБА_1 було безпідставно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, а не те у якій формі йому було відмовлено.

Як доказ безпідставності відмови позивач надає лист Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 02.06.2021 ПІ-44/0-50/0/63-21.

Однак, у вказаному листі Головне управління Держгеокадастру у Луганській області повідомляє позивача про те ж саме, про що його повідомила і Рубіжанська міська рада, а саме що обрана ним земельна ділянка відноситься до нерозподілених земельних часток (паїв) та земель загального користування колишнього КСП «Батьківщина» (мається на увазі вільний переклад КСП «Родіна»). Більшої інформації Держгеокадастр позивачу не дає, можливо тому, що позивач не запитував.

Рубіжанська міська рада не є розпорядником оригіналів державного акту та проекту роздержавлення. У розпорядженні Рубіжанської міської ради перебуває лише не завірена копія вказаних документів. Станом на сьогодні державні акти на землю та проекти роздержавлення зберігаються в Головному управлінні Держгеокадастру у Луганській області.

Щодо відшкодування моральної шкоди спричиненої позивачу зазначив, що ОСОБА_1 не навів у своїй позовній заяві жодного мотивування або підтвердження спричиненої йому моральної шкоди, не вказав в чому саме вона полягає, які саме страждання він поніс, чому саме в 10 000 грн він оцінює цю шкоду, і, якщо він вважає, що на нього розповсюджується право на відшкодування шкоди, передбачене ст. 1173 ЦК України, то він мав довести, що спричинена йому моральна шкода підпадає також під вимоги ч. 2 ст. 1167 ЦК України, в якій зазначені підстави для відшкодування органом місцевого самоврядування моральної шкоди незалежно від вини цього органу.

Таким чином, Рубіжанська міська рада не згодна із заявленою сумою у 10 000 грн, оскільки ставить під сумнів сам факт спричинення позивачу моральної шкоди. До того ж зауважив, що у своїй позовній заяві позивач просить суд стягнути моральну шкоду за рахунок державного бюджету, що є незрозумілим відповідачу.

На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 14 липня 2021 року повернуто без розгляду ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову (а.с.21).

Ухвалою суду від 19 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (а.с.23-24).

Ухвалою суду від 30 липня 2021 року продовжено процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 (а.с.38-39).

Ухвалою суду від 11 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.48-49).

Ухвалою суду від 08 вересня 2021 відмовлено у задоволенні клопотання Рубіжанської міської ради Луганської області про витребування доказів у справі та встановлено Рубіжанській міській раді строк для подання до суду відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.7-9).

31 березня 2021 року позивач звернувся до Рубіжанської міської ради Луганської області із клопотанням № б/н щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Сєвєродонецького району в Луганській області (КОАТУУ: Зона: 5 Квартал: 001) в районі селищ Климівка та Голубівка. Разом з вказаною заявою позивачем було надано копії паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків та викопіювання з кадастрової карти (а.с.10-11, 55-58).

Листом № 012-008/2743 від 11 травня 2021 року на вищевказану заяву позивача Рубіжанська міська рада Луганської області повідомила про відсутність правових підстав для надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки земельна ділянка, зазначена на графічних матеріалах, доданих до заяви, відповідно до даних державного земельного кадастру враховується в спільній сумісній власності, співвласників земельних часток (паїв) (а.с.12, 59).

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, визначаючись щодо заявлених позовних вимог та заперечень відповідача, виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,0 гектара для ведення особистого селянського господарства.

Згідно із частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема в постановах Верховного Суду від 8.10.2018 у справі №813/481/17, від 18.10.2018 у справі №527/43/17, від 25.02.2019 у справі №347/964/17 та від 22.04.2019 у справі №263/16221/17.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частинами першою та другою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, в силу Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування» вирішення питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмови у його наданні, віднесено до виключної компетенції виконавчих органів міської ради.

Матеріалами справи встановлено, що стосовно клопотання позивача від 31.03.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідач, Рубіжанська міська рада Луганської області, у визначений законом строк, не ухвалила жодного рішення, оскільки лист від 11.05.2021 № 012-008/2743 відповідача щодо розгляду зазначеного клопотання позивача не є рішеннями про відмову в задоволенні такого клопотання з підстав, визначених частиною 7 статті 118 ЗК України, як і не є рішеннями про надання такого дозволу.

У відповідності до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, отримавши 31.03.2021 клопотання позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення у приватну власність земельної ділянки, відповідач не прийняв рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи його відмову.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 не було вирішено Рубіжанською міською радою у встановленому законом порядку та строк.

При цьому, лист не є рішенням, що прийнято за належним розглядом заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Отже, наданий відповідачем лист не може оцінюватись як належна правова відмова у наданні такого дозволу, оскільки питання вирішене не у встановленому законом порядку.

Відсутність будь-якого рішення щодо розгляду клопотання позивача від 31.03.2021 є протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування та не може визнаватись такою, що вчинена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Посилання відповідача на те, що позивачем оскаржується зміст наданої йому відповіді, а не форма, на увагу не заслуговують, оскільки чинним законодавством визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти саме у формі рішень.

Щодо вимог позивача про стягнення за рахунок державного бюджету на його користь 10 000,00 грн відшкодування завданої моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із частиною першою статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", позивач повинен зазначити у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 5 цієї постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 не наведено жодного мотивування або підтвердження спричиненої йому моральної шкоди, не зазначено в чому саме вона полягає, які саме страждання він поніс.

Отже, ОСОБА_1 взагалі не доведено обставини і підстави, які зумовлюють наявність моральної шкоди, так як, позивачем не надано жодних змістовних обґрунтувань та належних доказів заподіяння йому моральної шкоди. До того ж, позивачем заявлено вимоги щодо протиправності рішення Рубіжанської міської ради Луганської області, тоді як моральну шкоду позивач просить стягнути з Державного бюджету без належного на те обґрунтування.

Отже, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає наступне.

Завдання адміністративного судочинства полягає в гарантуванні ефективного захисту порушених прав осіб, що звертаються до суду за захистом цих прав, з урахуванням принципу розподілу влади, за суттю якого на адміністративний суд покладено обов`язок контролю легальності дій та рішень суб`єктів владних повноважень, які мають діяти у визначених законом межах та на власний розсуд при виборі одного законного рішення із кількох можливих варіантів.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Суд звертає увагу, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У відповідності до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративній справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи, що мотивоване рішення за наслідками розгляду клопотання позивача у відповідності до вимог чинного законодавства відповідачем прийнто не було, належним способом захисту прав позивача у спірних відносинах є визнання протиправною бездіяльності Рубіжанської міської ради Луганської області щодо не розгляду на пленарному засіданні сесії клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність; а також зобов`язання Рубіжанську міську раду Луганської області розглянути на найближчому пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 від 31 березня 2021 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, орієнтовною площею 2,0000га для ведення особистого селянського господарства на території Сєвєродонецького району в Луганській області (КОАТУУ: Зона: 5 Квартал: 001) в районі селищ Климівка та Голубівка, із прийняттям відповідного рішення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у загальній сумі 908,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за необхідне стягнути витрати зі сплати судового збору на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Рубіжанської міської ради Луганської області (, пл.Володимирська, 2, м.Рубіжне, Луганська область, 93011) про визнання протиправним та скасування рішення, відшкодування шкоди,-задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Рубіжанської міської ради Луганської області щодо не розгляду на пленарному засіданні сесії клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність.

Зобов`язати Рубіжанську міську раду Луганської області розглянути на найближчому пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 від 31 березня 2021 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, орієнтовною площею 2,0000га для ведення особистого селянського господарства на території Сєвєродонецького району в Луганській області (КОАТУУ: Зона: 5 Квартал: 001) в районі селищ Климівка та Голубівка, із прийняттям відповідного рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанської міської ради Луганської області судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян