Справа № 542/955/21
Суддя: Шарова-Айдаєва О. О.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/955/21
Провадження № 2-а/542/6/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Рибки Ю.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Полтавській області, інспектора СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Кавки Віктора Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги:

- скасування постанови інспектора СРПП № 4 Відділення поліції № 3 Полтавського РУП Головного управління Національної поліції у Полтавській області Кавки Віктора Івановича від 09.06.2021 серії БАБ № 350827 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП та частиною 6 статті 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2021 року ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Новосанжарського районного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Полтавській області (надалі також відповідач-1, ГУНП в Полтавській області), в якій просив скасувати постанову інспектора СРПП № 4 Відділення поліції № 3 Полтавського РУП Головного управління Національної поліції у Полтавській області Кавки Віктора Івановича від 09.06.2021 серії БАБ № 350827 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП та частиною 6 статті 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Рух справи

Ухвалою суду від 17 червня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи з урахуванням особливостей, встановлених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 10-11).

Своєю ухвалою від 25 червня 2021 року суд клопотання представника ГУНП в Полтавській області про залучення в якості другого відповідача - інспектора СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Кавку В.І. у справі № 542/955/21 задовольнив. Залучив до участі у справі № 542/955/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якості другого відповідача - інспектора СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Кавку Віктора Івановича (надалі також відповідач-2, інспектор поліції Кавка В.І.). Відклав розгляд справи на 04 серпня 2021 року.

За заявою позивача від 02 серпня 2021 року (а.с. 50) судове засідання, призначене на 04 серпня 2021 року, відкладено на 10 серпня 2021 року.

За клопотанням представника позивача, що було заявлене у судовому засіданні 10 серпня 2021 року, розгляд справи був відкладений на 10 вересня 2021 року.

Також, за заявою позивача та його представника (а.с. 72, 74) судове засідання, що було призначене на 10 вересня 2021 року, відкладено на 04 жовтня 2021 року.

04 жовтня 2021 року від позивача до суду надійшла наступна заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з тим, що він хворіє (а.с. 82).

Однак на підтвердження вказаної обставини, позивачем не додано до суду жодного доказу, відомостей про відкриття лікарняного, документів про перебування на лікуванні тощо.

Суд зазначає, що за клопотанням позивача розгляд справи відкладався тричі з різних причин і 04.10.2021 позивачем вчетверте подано заяву про відкладення судового засідання без підтверджуючих документів поважності причин неявки останнього.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Зважаючи на те, що позивач та його представник повторно не з`явились в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розглядати справу за відсутності сторони позивача.

Головне управління Національної поліції у Полтавській області явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, про дату, час та місце судового засідання повідомлялось належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилало.

Інспектор СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Кавка Віктор Іванович в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 83), проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечував.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись приписами частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розглядати справу у порядку письмового провадження

Аргументи учасників справи

Приймаючи оскаржувану постанову серії БАБ № 350827 від 09 червня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, службова особа патрульної поліції виходила з того, що позивачем порушені вимоги пункту 2.1 а ПДР та 30.1 ПДР, а саме: що ОСОБА_1 в смт Нові Санжари пров. Курортний, 44, керував транспортним засобом мопедом Сузукі Летс 2 без посвідчення водія відповідної категорії та який не зареєстрований в установленому законом порядку, за що передбачена відповідальність відповідно до частини 2 статті 126 КУпАП та частини 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також КУпАП).

Вказуючи на протиправність оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 у позовній заяві зазначав наступне.

Позивачем, зокрема, акцентовано увагу на порушення працівниками патрульної поліції вимог статті 258 КУпАП щодо порядку та процедури складення постанови, а саме: постанова складена не на місці вчинення правопорушення, а лише через один календарний місяць від дня події на території домоволодіння, де проживає позивач.

В своєму позові позивач також наголошував на помилковості зазначення інспектором поліції відомостей про порушення ним пп. 2.1а та 30.1 ПДР, оскільки обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, він не мав, так як мопед не визначено як механічний транспортний засіб пп. 1.10 ПДР України. Оскільки, на думку позивача, мопед не є механічним транспортним засобом, то й обов`язку щодо його реєстрації він також не мав.

Вказано, що відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають лише ті мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. В той час, як пров. Курортний у смт Нові Санжари, на якому сталась подія, відсутній у Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою КМУ від 30.01.2019 № 55.

З огляду на викладене, позивач посилався про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушення, за вчинення яких якого притягнуто до відповідальності.

Позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

30 липня 2021 року від інспектора СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Кавки В.І. надійшли заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 , які розглянуті судом як відзив на позовну заяву (а.с. 42-43).

За змістом вказаних заперечень інспектором зазначено про те, що він позовні вимоги не визнає, та виступає проти задоволення позову.

Зокрема, вказано, що оскаржувану постанову від 09.06.2021 серії БАБ № 350827 винесено відповідно до вимог частини 7 статті 38 КУпАП. Так, оскільки слідчим СВ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було закрито кримінальне провадження за частиною 1 статті 286 КК України щодо дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 25 травня 2021 року, у зв`язку з наявністю в діях порушника ознак адміністративних правопорушень, передбачених до частиною 2 статті 126 КУпАП та частиною 6 статті 121 КУпАП, винесено оскаржувану постанову за місцем його проживання в межах трьохмісячного строку з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

На думку інспектора, ОСОБА_1 порушені вимоги пункту 30.1 Правил дорожнього руху, оскільки транспортний засіб мопед Сузукі Летс 2, який відповідно до постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» має бути зареєстрований в уповноважених органах МВС, не був зареєстрований.

Також вказано, що відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ № 340 від 08.05.1993, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, в тому числі, А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Щодо твердження позивача про те, що реєстрація мопеда відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» не передбачена, оскільки він рухався мопедом на автомобільній дорозі недержавного значення, відповідачем акцентовано увагу на поясненнях ОСОБА_1 , який вказував, що рухався з вул. Центральна в смт Нові Санжари до пров. Курортний в смт Нові Санжари через залізобетонний міст через річку Ворскла, що є частиною ділянки дороги державного значення О-17116225 Нові Санжари- Нехвороща.

Отже, на думку відповідача, підстав для визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування не має.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 10 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за частиною 1 статті 286 КК України відносно того, що 09.05.2021 близько 23 год. 25 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 , рухався на скутері марки SUZUKI Lets2, чорного кольору, без реєстрації, не вибрав безпечної швидкості та допустив зіткнення із бетонним парканом в смт Нові Санжари. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження (а.с. 44).

В подальшому, 25 травня 2021 року слідчим СВ Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області відповідне кримінальне провадження № 0000119 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Постанову про закриття кримінального провадження та додаткові матеріали направлені до т.в.о. начальника ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з метою прийняття рішення та складання адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП, ст. 126 КУпАП (а.с. 46-47).

У зв`язку з викладеними обставинами інспектором СРПП № 4 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 350827 від 09.06.2021, зі змісту якої вбачається, що 09 травня 2021 року о 23 год. 25 хв. гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в смт Нові Санжари пров. Курортний керував транспортним засобом мопедом Сузукі Летс 2, без номерів, без посвідчення водія відповідної категорії, та який не зареєстрований в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.1 а, п. 30.1 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП, та частиною 6 статті 121 КУпАП. Застосовано до гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн згідно зі статтею 36 КУпАП.

Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, звернувся з цим позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо процедури складання постанови про накладення адміністративного стягнення

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 1 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, і правопорушення, передбачене частиною шостою статті 121 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Пунктом 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП (випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається), копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Відповідно до частини 7 статті 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Щодо встановлених порушень вимог частини 6 статті 121 КУпАП та частини 2 статті 126 КУпАП

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частина 6 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Частина 2 статті 126 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, транспортний засіб-пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; в свою чергу, мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з абз. «б» пункту 2.1 розділу 2 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до пункту 2.9 розділу 2 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно абзацу 2 пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Пунктом 8 вказаного Порядку встановлено, що перша державна реєстрація мопедів, придбаних до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року №1371 (1371-2009-п) "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", може проводитися без подання документів, що підтверджують правомірність їх придбання, за встановленою цим Порядком процедурою.

Постановою Кабінету Міністрів № 511 від 20 травня 2009 року затверджено нову редакцію Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, зокрема, мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з Законом України від 17 листопада 2008 року №586-VІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху" з 1 січня 2010 року передбачена обов`язкова реєстрація мопедів.

Відповідно до статті 34 «Про дорожній рух», державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Перевіряючи обґрунтованість та правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КУпАП та частиною 2 статті 126 КУпАП, суд виходить з наступного.

Висновки щодо правозастосування

Звертаючись з позовом до суду позивач вказував на порушення працівником патрульної поліції вимог статті 258 КУпАП щодо порядку та процедури складення постанови у зв`язку з тим, що постанова складена не на місці вчинення правопорушення, а лише через один календарний місяць від дня події на території домоволодіння, де проживає позивач.

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Судом встановлено, що порушення, зазначені інспектором поліції мали місце 09 травня 2021 року, а оскаржувана постанова, дійсно винесена 09 червня 2021 року, тобто через місяць.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, складення оскаржуваної постанови саме 09 червня 2021 року обумовлено тим, що 10 травня 2021 року за фактом ДТП за участю ОСОБА_1 були внесені відомості до ЄРДР, розпочато кримінальне провадження № 0000119 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

В подальшому, постановою слідчого СВ Відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Жук С. від 25 травня 2021 року кримінальне провадження №0000119, розпочате 10.05.2021 щодо дорожньо-транспортної пригоди 09.05.2021 в смт Нові Санжари по провулку Курортний, за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 7 статті 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладену норму права та зважаючи на викладені обставини, а саме: закриття кримінального провадження 25.05.2021 за фактом ДТП, що відбулось 09.05.2021 за участю ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність порушень з боку інспектора патрульної поліції, який виніс оскаржувану постанову, в частині часу та місця його складення, оскільки він складений не пізніше як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Головною обставиною, на яку позивач посилався як на підставу для скасування оскаржуваної постанови є те, що, на думку позивача, мопед не визначено як механічний транспортний засіб, тому він не мав обов`язку отримувати посвідчення на право керування таким транспортним засобом. Вказано, оскільки, на думку позивача, мопед не є механічним транспортним засобом, то й обов`язку щодо його реєстрації він також не мав.

Надаючи оцінку таким аргументам позивача, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів № 511 від 20 травня 2009 року затверджено нову редакцію Положення про порядок надання посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, в т.ч. А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Законом України від 17 листопада 2008 року № 586-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» з 1 січня 2010 року передбачена обов`язкова реєстрація мопедів.

Таким чином, з 01 січня 2010 року в Україні встановлена реєстрація мопедів як транспортних засобів та отримання посвідчення водія на їх керування, незалежно від їх користування чи на вулично-дорожній, чи на автомобільній дорозі державного значення.

Вказаних висновків також дійшов і Верховний Суд у своїй постанові від 27 грудня 2019 року у справі № 310/4817/17(2-а/310/156/17), адміністративне провадження № К/9901/15745/18.

Позивач ОСОБА_1 фактично, за змістом позовної заяви, не заперечував того факту, що він керував мопедом без посвідчення водія перед настанням дорожно-транспортної пригоди, а також те, що мопед не зареєстрований у встановленому чинним законодавством порядку. ОСОБА_1 лише оспорював наявність в нього обов`язку щодо отримання посвідчення на право керування мопедом та обов`язку здійснити реєстрацію такого мопеда.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивач допустив порушення, передбачені частиною 6 статті 121 КУпАП та частиною 2 статті 126 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Більш серйозним правопорушенням з числа вчинених, є правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП. Отже, стягнення правомірно накладено в межах санкції, встановленої частиною 2 статті 126 КУпАП в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, при прийнятті оскаржуваної постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, й постанова по про накладення адміністративного стягнення по справі відповідає вимогам статті 283 КУпАП, стягнення накладено відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП в межах санкції частини 2 статті 126 КУпАП, а отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Отже, у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014, ), інспектора СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Кавки Віктора Івановича (пл. Перемоги, 1 смт Нові Санжари, Полтавська область) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.О. Шарова-Айдаєва