Справа № 360/1008/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року справа №360/1008/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д., Міронової Г.М., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року № 360/1008/21 (головуючий суддя І інстанції - Чернявська Т.І.), складене у повному обсязі 08 квітня 2021 року у м. Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом адвоката Солодовнікова Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Солодовніков Олександр Петрович звернувся до Луганського окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 19 лютого 2021 року № 30 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням набутого набутого права на пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з моменту звільнення 01 червня 2020 року з Національної поліції України (а.с. 1-11).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганської області від 19 лютого 2021 року № 30 ( ОСОБА_1 ) "Про відмову в призначенні пенсії". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 02 червня 2020 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 66-73).

Не погодившись із судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову у повному обсязі у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що спірне рішення є правомірним, оскільки ОСОБА_1 звільнений зі служби в Національній поліції в Луганській області 01 червня 2020 року, а 02 червня 2020 року прийнятий на службу до територіального управління Служби судової охорони у Луганській області, служба вважається безперервною.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вважає заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу неспівмірним зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторони, а тому вимога стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу є необґрунтованою (а.с. 77-79).

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Разом із апеляційною скаргою надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

08 вересня 2021 року до канцелярії суду надійшло клопотання від позивача та його представника про розгляд справи за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставину справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) у період з 03 березня 1995 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в Управлінні Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області, а у період з 07 листопада 2015 року по 01 червня 2020 року - в Управлінні поліції охорони в Луганській області та з 01 червня 2020 року звільнений з посади молодшого інспектора взводу реагування Сєвєродонецького міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Луганській області за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), що підтверджується копією трудової книжки від 17 лютого 1992 року серії НОМЕР_2 та витягом з наказу Управління поліції охорони в Луганській області від 01 червня 2020 року № 46 о/с (арк. спр. 14-15, 17, 38 зв.).

Сектором з питань пенсійного забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області направлено документи для призначення і виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , серед яких подання про призначення пенсії від 21 серпня 2020 року, заява ОСОБА_1 від 14 серпня 2020 року про призначення пенсії, довідка Управління поліції охорони в Луганській області від 17 серпня 2020 року № 55 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", грошовий атестат від 17 серпня 2020 року № 9, витяг з наказу Управління поліції охорони в Луганській області від 01 червня 2020 року № 46 о/с, заява ОСОБА_1 від 14 серпня 2020 року про призначення надбавки як учаснику бойових дій, посвідчення учасника бойових дій від 04 лютого 2016 року серії НОМЕР_3 , видане Головним управлінням Національної поліції в Луганській області, довідка Управління поліції охорони в Луганській області від 28 травня 2020 року № А-40 про безпосередню участь особи в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, заява ОСОБА_1 від 13 серпня 2020 року про виплату пенсії на картковий рахунок, довідка Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області від 20 серпня 2020 року № 43/3-1080/20, паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 (арк. спр. 36-44 зв.).

Відповідно до витягу з наказу Управління поліції охорони в Луганській області від 01 червня 2020 року № 46 о/с, подання про призначення пенсії від 21 серпня 2020 року вислуга років ОСОБА_1 для призначення пенсії станом на 01 червня 2020 року складає 33 роки 02 місяці 28 днів, у тому числі в календарному обчисленні 26 років 07 місяців 26 днів (арк. спр. 17, 36 зв., 38 зв.).

З 02 червня 2020 року ОСОБА_1 проходить службу у Територіальному управлінні Служби судової охорони у Луганській області на посаді контролера 1 категорії другого взводу охорони першого підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області (для забезпечення безпеки учасників судового процесу та охорони Сєвєродонецького міського суду Луганської області), про що свідчать витяг з наказу Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області від 02 червня 2020 року № 95 о/с "По особовому складу" та довідка Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області від 20 серпня 2020 року № 43/3-1080/20 (арк. спр. 42, 44 зв.).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 360/3388/20 у задоволенні позову адвоката Солодовнікова Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю (арк. спр. 60-65).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 360/3388/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 360/3388/20 задоволено частково. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 360/3388/20 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково (арк. спр. 18-20):

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 01 вересня 2020 року № 29 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з моменту набуття такого права;

- стягнуто з Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривні 00 копійок.

В постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 360/3388/20 Перший апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що

«… призначення пенсії за вислугу років здійснюється у разі звільнення особи зі служби. Матеріали справи свідчать, що позивача згідно з наказом було звільнено зі служби в Національній поліції відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій)). Вислуга років позивача на день звільнення становила 26 років 07 місяців 23 дні. За положенням п. 8 ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій). Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби. Системний аналіз наведених норм права в контексті конкретних обставин справи дає підстави для висновку, що позивач має право призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262-XII, оскільки позивача було звільнено зі служби із Національної поліції та на час звільнення позивач мав відповідну вислугу. При цьому, суд зазначає, що законодавець розрізняє поняття "призначення пенсії" та "виплата пенсії", зокрема, це вбачається з Закону України "Про пенсійне забезпечення", в якому містяться два окремі розділи "Призначення пенсій" та "Виплата пенсій", а тому, суд зауважує, що у випадку призначення позивачу пенсії, за умови, що такий після звільнення з Національної поліції прийнятий та продовжує службу в Службі судової охорони, виплата пенсії позивачу на час їх служби в Службі судової охорони припиняється, однак при цьому відсутні підстави для висновку про те, що позивачу не може бути призначена пенсія у зв`язку зі звільненням його з Національної поліції. Таким чином, суд дійшов до висновку, що рішення відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років є протиправними та підлягає скасуванню.».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії від 19 лютого 2021 року № 30 ( ОСОБА_1 ) позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років через те, що позивача звільнено зі служби в Національній поліції в Луганській області 01 червня 2020 року, а 02 червня 2020 року прийнято на службу до Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області, а отже, служба вважається безперервною (арк. спр. 21, 45).

Не погодившись з не призначенням пенсії позивач звернувся до суду із даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визнав протиправним рішення про призначення пенсії та зобов`язав управління призначити позивачу пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами (частина 3 статті 25 Конституції України)

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до абзаців першого, одинадцятого пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та шість місяців і більше.

Розділом VI Закону № 2262-ХІІ врегульовані питання призначення пенсій.

Частиною першою статті 48 Закону № 2262-ХІІ закріплено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" врегульовано Порядком № 3-1.

Так, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи:

заява про призначення пенсії (додаток 1);

грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби;

військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);

документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону);

довідка МСЕК про визнання особи інвалідом;

копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк";

копія паспорта.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

З системного аналізу норм Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 3-1 слідує, що пенсія за вислугу років відповідно Закону № 2262-ХІІ призначається і виплачується особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, за умови звільнення їх зі служби та припиняється у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України.

Судами встановлено, що при прийнятті спірного рішення відповідачем не враховано висновки Першого апеляційного адміністративного суду щодо наявності у позивача права на призначення пенсії у зв`язку зі звільненням з органів поліції з 01 червня 2020 року.

Відтак, у даному випадку відповідач має призначити позивачу пенсію у зв`язку зі звільненням з органів Національної поліції з 02 червня 2020 року (наступний день після звільнення позивача) та припинити її виплату з 02 червня 2020 року у зв`язку з прийняттям та продовженням служби в Службі судової охорони на час проходження служби позивачем в Службі судової охорони.

У зв`язку з цим, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганської області від 19 лютого 2021 року № 30 ( ОСОБА_1 ) "Про відмову в призначенні пенсії" є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 4 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, висновок суду першої інстанції щодо необхідності скасування спірного рішення та зобов`язання призначити пенсію позивачу є правомірним.

Щодо стягнення на користь позивача понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (пункти перший, другий частини сьомої статті 139 КАС України).

До позовної заяви представником позивача додано договір про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року б/н, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року б/н, акт від 01 березня 2021 року приймання-передачі наданих послуг № 8 до додатку № 1 договору про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року б/н, квитанцію від 01 березня 2021 року № 8 (арк. спр. 22, 23, 24, 25).

Дослідженням договору про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року б/н встановлено, що: за правову допомогу, передбачену підпунктом 1.2 Договору, Замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатком № 1 до цього Договору (підпункт 3.1); в ціну Договору не включені фактичні витрати щодо виконання Адвокатом зобов`язань за Договором (підпункт 3.2); розмір оплати праці Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього договору (пункт 4.1); за домовленістю Сторін, оплата правової допомоги може здійснюватися також у вигляді передплати або авансу (пункт 4.2).

Відповідно до додатку № 1 від 01 березня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року б/н за правову допомогу, передбачену підпунктом 1.2 Договору, Замовник сплачує Адвокату винагороду в розмірі 3000,00 грн за надання правової допомоги, складання позовної заяви, про що додатково складається акт прийому-передачі наданих послуг з зазначенням підстав та прийняття наданих послуг з виданням квитанції про отримання адвокатом грошових коштів від замовника.

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 01 березня 2021 року № 8 до додатку № 1 договору про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року б/н Виконавець надав, а Замовник прийняв юридичні послуги щодо надання правової консультації протягом 1 години 30 хвилин, складання позовної заяви протягом 4 годин 15 хвилин.

За виконання наданих послуг Виконавцем, Замовник передав 3000,00 грн, що є фіксованим розміром за надання послуг Виконавцем.

Відповідно до квитанції від 01 березня 2021 року № 8 ОСОБА_1 сплатив Солодовнікову Олександру Петровичу 3000,00 грн за актом приймання-передачі наданих послуг від 01 березня 2021 року № 8.

Витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000,00 грн підтверджені належними доказами та стосуються даної справи.

Суд першої інстанції правомірно взяв до уваги доводи відповідача щодо незначної складності даної справи, а також те, що представник позивача вже звертався до суду з первинним позовом в інтересах ОСОБА_1 (справа № 360/3388/20) та при повторному зверненні ним були використані ті ж матеріали, а позовна заява було доповнена змістом оскаржуваного рішення та висновками суду апеляційної інстанції, внаслідок чого час консультації та складання позовної заяви значно завищені представником позивача.

Відтак, доцільним є висновок суду першої інстанції щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та присудження до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 1000,00 грн., тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року № 360/1008/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 жовтня 2021 року.

Судді А.В. Гайдар

І.Д.Компанієць

Г.М. Міронова