Справа № 400/1896/21
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 р. № 400/1896/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСАФЕТІ", вул. Чайковського, 32, кв.21, м.Миколаїв,54018,

до відповідача:Київської митниці Державної митної служби України, б-р Вацлава Гавела, 8-А, м.Київ 124,03124,

про:визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 09.02.2021 № UA100410/2021/000002/2 і картки відмови в прийнятті митної декларації від 09.02.2021 № UA 100410/2021/00007,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСАФЕТІ» (далі - позивач) звернулося до Київської митниці Державної митної служби України (надалі - Відповідач), з позовом згідно якого просить визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA100410/2021/000002/2 від 09.02.2021 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарі, транспортних засобів комерційного призначення № UA100410/2021/00007 від 09.02.2021 року; стягнути з Київської митниці Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСАФЕТІ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що під час митного оформлення партії товару ТОВ «ПРОСАФЕТІ» визначено його митну вартість відповідно до ст.58 Митного кодексу України за основним методом - за ціною дого вору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), було надано всі документів, які були в його розпорядженні. Розбіжностей у документах, наданих позивачем для митного оформлення товару, немає. Документи також не містять ознак підробки, тому правових підстав для коригування митної вартості у відповідача не було. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунту вати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усу нути сумніви у їх достовірності. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Ми тним кодексом України (ст. 53 МКУ) заборонено. Претензії, висунуті відповідачем до документів, є штучними, надуманими а такими, що не дають підстав для обґрунтованих сумнівів у заявленої митної вартості.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на наявність у поданих позивачем документах, неточностей та розбіжностей, відсутність у них усіх відомостей щодо числових значень складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, відсутні документи що підтверджують витрати на страхування тощо, не підтверджено витрати на транспортування. Відповідач зазначає, що позивач не подав відповідачу витребувані необхідні документи, зазначені в електронному повідомлені та не надана можливість упевнитися в достовірності та точності розрахунку заявленої митної вартості, поданих для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, матеріали, що містяться у справі, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСАФЕТІ» зареєстровано в якості юридичної особи, 29.03.2017 в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань під №0034924.

Основними видами діяльності товариства є неспеціалізована оптова торгівля (основний); виробництво іншої продукції, н.в.і.у.; виробництво готових текстильних виробів, крім одягу; виробництво одягу із шкіри; виробництво робочого одягу; оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними проду ктами; оптова торгівля текстильними товарами; оптова торгівля одягом і взуттям; діяльність посере дників у торгівлі товарами широкого асортименту; діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами.

12.08.2020 року позивачем був укладений зовнішньоекономічний договір № 12/08/2020 з ком панією «P.W. «ART.MAS» EXPORT-IMPORT», за умовами якого Постачальник зобов`язується пос тавити, а Покупець сплатити та прийняти Товар, найменування, кількість, ціна та умови постачання якого визначаються в узгоджених Сторонами Рахунках, які є невід`ємною частиною даного Дого вору. Орієнтовна сума контракту становить 200 000,00 дол. США.

Як вбачається з зед № 12/08/2020 від 12.08.2020 року та рахунку-фактури №FEX/000010/Н/21 від 01.02.2021 року позивачем придбано товари всього на суму 6918,14 дол. США.

З метою здійснення митного оформлення, позивачем укладено договір №15102020-1 від 15.10.2020 з митним брокером ФОП ОСОБА_1

03.02.2021 з метою митного оформлення, поставлених за контрактом товарів, митний брокер подав до митниці електрону митну декларацію №UA100410/2021/681541, до якої долучив скан-копії документів: рахунку-фактури № FEX/000010/Н/21 від 01.02.2021 року; сертифікат про похо дження товару (Certificate of origin) PL/MF/AP 0027087 від 01.02.2021; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) PL/MF/AP 0027088 від 01.02.2021; платіжне доручення № 17JBKLL1 від 29.01.2021 року; зовнішньоекономічний договір № 12/08/2020 від 12.08.2020; договір про надання послуг митного брокера №15102020-1 від 15.10.2020; договір про перевезення № 21/10/2020 від 21.10.2020 року; рахунок № 1 від 02.02.2021 року про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги; автотранспортна накладна (CMR) 5985832 від 01.02.2021 року; декларацію митної вартості від 03.02.2021 року №U А100410/2021/681541.

Під час митного оформлення зазначеної партії товару ТОВ «ПРОСАФЕТІ» визначено його митну вартість відповідно до ст.58 Митного кодексу України за основним методом - за ціною дого вору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На етапі перевірки митної вартості, відповідач повідомив ТОВ «ПРОСАФЕТІ» про необхід ність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару: 1) виписку з бухга лтерської документації щодо числових значень складових митної вартості; - оплати складових митної вартості (транспортних, пакування, маркування та страхових витрат); 2) висновки про якісні та вар тісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або ін формація з біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) каталоги, специфікації вироб ника товару.

На виконання зазначених вимог, митним брокером листом від 04.02.2021 року ТОВ «ПРОСА ФЕТІ» надіслано лист, в якому зазначено, що витрати на страхування не здійснювались, оскільки ТОВ «ПРОСАФЕТІ» товар не страхувало; до загальної вартості, зазначеної в інвойсі №іFEX/000010/Н/21 від 01.02.2021 року відповідно до умов поставки FCA-Radom включені всі витрати, що стосуються товару до моменту його поставки до кордону України. Також Позивач надав документи, що запитувались відповідачем: 1) пакувальний лист FEX/000010/Н/21 від 01.02.2021 року; 2) платіжне доручення № 600 від 04.02.2021 року; 3) прайс-лист від 04.01.2021 року компанії «P.W. «ART.MAS» EXPORT-IMPORT»; 4) автотранспортну накладну (CMR) від 01.02.2021 № 5985832; 5) експортну декларацію № 21PL445010E020264 від 01.02.2021, згідно до якої постачальник товарів компанія «P.W. «ART.MAS» EXPORT-IMPORT» задекларував товар, відвантажуваний на адресу ТОВ «ПРОСАФЕТІ» за зовнішньоекономічним договором № 12/08/2020 від 12.08.2020 року.

09.02.2021 Відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів UA100410/2021/000002/2 від, відповідно до якого скорегована ціна товару № 1 (за ЕМД UA100410/2020/223800 від 26.10.2020), № 2 (за ЕМД UA100130/2020/709253 від 18.12.2020), № 3 (за ЕМД UA 100060/2021 /271575 від 01.02.2021) та № 6 (за ЕМД |UA 100410/2020/223800 від 26.10.2020) за резервним методом.

Відповідно до змісту спірного рішення Позивачеві було відкориговано митну вартість наступних товарів - товар 1/1 код товару рукавички захисні для всіх професій з натуральної шкіри: Rekawice REFLEX-RED cat.2 Захисні зварювальні рукавички кат.2- бООпар; Rekawice Rtopper cat.2/8 РУКАВИЧКИ RTOPPER САТ.2 розмір 8-120 nap; Rekawice Rtopper cat.2/9 РУКАВИЧКИ RTOPPER CAT.2 розмір 9-240 nap; Rekawice Rtopper cat.2/10 РУКАВИЧКИ RTOPPER CAT.2 розмір 10-240 nap; Rekawice RDZ РУКАВИЧКИ-2160 пар. Виробник: P.W. «ART MAS»; Торговельна марка: Artmas; Країна виробництва: PK. Розрахована декларантом митна вартість товару 2558,4000 дол. США. Вага 426 кг. Відкоригована вартість 4233,60 дол. США; товар 2/1 код товару взуття, носову частину якого закрито захисним металевим підно- ском з верхом з натуральної шкіри: Buty BWELD 39 Зварювальні сапоги BWELD-Зпари; Buty В WELD 40 Зварювальні сапоги BWELD-5nap; Buty BWELD 41 Зварювальні сапоги BWELD-1 Опар; Buty BWELD 42. Розрахована декларантом митна вартість товару 1539,9900 дол. США. Вага 242,54 кг. Відкоригована вартість 3077,00 дол. США; товар 3/1 код товару взуття з підошвою і верхом з гуми, який не прикріплюється до підошви і не з`єднується з нею ні нитковим, ні шпильковим, ні гвіздковим, ні гвинтовим, ні будь- якими іншими подібним способом: Buty Wodery 42 Заброди - 3 пари; Buty Wodery 43 Заброди - З пари. Розрахована декларантом митна вартість товару 171,4700 дол. США. Вага 31,2 кг. Відкориго вана вартість 356,07 дол. США; товар 6/1 код товару одяг верхній для1 чоловіків з нетканих матеріалів (100% поліео PPD GREEN PLASZCZ PVC/L Дощовик зелений з ПВХ, розмір L-20 шт; PPD Yellow PLA' PVC/L Дощовик жовтий з ПВХ, розмір L-20 шт.; PPD GREEN PLASZCZ PVC/XL ДощовикПВХ, розмір XL-40 шт.; Розрахована декларантом митна вартість товару 660,0000 дол. США. Вага 8,4 кг. Відкоригована вартість 1908,00 дол. США.

Крім того, було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні туску чи пропуску товарі, транспортних засобів комерційного призначення № 100410/2021/00007.

В обґрунтування рішення про коригування митної вартості товарів від 09.02.2021 Відповідачем зазначено, що метод за ціною договору(контракту) щодо товарів, які імпортуються не застосовується, у зв`язку з тим, що документи подані декларантом до митного оформлення, містять розбіжності та не підтверджують чис лові значення заявленої митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема: відсутні документи щодо витрат, понесених (сплачених) поку пцем (страхування тощо); не підтверджено числові значення складових митної вартості товарів, а саме - витрати понесені на транспортування (декларантом до митного оформлення не надано транс портні (перевізні) документи, передбачені умовами поставки, а наданий рахунок-фактура про на дання транспортно-експедиційних послуг на сплату послуг доставки від 02.02.2021 № 1 не дають можливості перевірити правильність заявлених числових значень транспортних витрат, оскільки до митного оформлення не надано договір на перевезення та/або банківський рахунок на оплату послуг з оплати перевезення. Також не надано пакувальний лист та копію експортної декларації країни відправлення.

Спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

В частині другій статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ж до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин першої-третьої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини п`ята, шоста статті 53 Митного кодексу України).

Згідно із частинами першою-третьою статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин першої та другої статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частини перша-третя статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) Митного кодексу України передбачають, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою та другою статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина дванадцята статті 264 Митного кодексу України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачеві. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18.

Щодо аргументу відповідача про обов`язковість додавання до митної вартості вартості страхування, суд зазначає таке.

Позивач письмово повідомляв відповідача, що страхування товару не здійснювалося. За таких обставин, неможливо стверджувати про відсутність числових значень складових митної вартості щодо сплати за страхування, оскільки відомо, що такої сплати не було.

Суд зазначає, що згідно з пунктом 8 частини другої 53 Митного кодексу, вимоги щодо надання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, передбачені лише для випадків, якщо страхування здійснювалося, якщо страхування не здійснювалось, то вимоги щодо надання документів про його здійснення є необґрунтованими.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Ми тним кодексом України (ст. 53 МКУ) заборонено.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, відповідач мотивує застосування резервного методу визнання митної вартості товару не наданням позивачем витребуваних документів. Зазначені документи відповідно до ч.3 ст.53 МК України подаються за наявності їх у декларанта. Тобто, законодавець припускає, що таких документів може не бути у декларанта, бо не існувати взагалі.

Як вбачається з матеріалів справи Позивачем було надано митниці безпосередньо контракти, а також Інвойс, укладений з постачальником, де чітко визначена ціна товару. Зазначена ціна повністю співпадає з ціною зазначеною за платіжними дорученнями та у самому контракті. Також немає розбіжностей між цими документами щодо назви товару, його технічних особливостей, виробника товару, кількості та умов поставки, тощо.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 27.11.2018 по адміністративній справі №826/12037/17 про те, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення по зивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Крім того, ТОВ «ПРОСАФЕТІ» звернулося до РТПП у Миколаївській області для отримання екс пертного висновку щодо підтвердження вартості товарів, згідно якого судовий експерт Карнаух М.М., дослідженні №137-004 від 24.05.2021 року дійшла висновку, що орієнтовний діапазон ринкових цін на товар, що надійшов з Польщі на адресу ТОВ «ПРОСАФЕТІ» складає: рукавички захисні для всіх професій з натуральної шкіри в асортименті -від 0,60 до 2,37 доларів США за 1 пару; зварювальні чоботи з захисним металевим підноском з верхом з натуральної шкіри-від 7,70 до 18,44 доларів США за 1 пару; гумові заброди від 8,50 до 24,51 доларів США за 1 пару; дощовики з ПВХ чоловічі від 1,30 до 14,00 доларів США за 1 шт., що відповідає рівню цін зазначених Позивачем при декларуванні зазначеної категорії товарів.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 параграфу 2 приміток до статті VII ГАТТ 1994 року, «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка винят кова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.

Відповідно до Брюсельської Конвенції про створення уніфікованої методології визначення митної вартості товарів 1950 року (Конвенція про оцінку товарів у митних цілях), митна вартість була визначена як номінальна ціна товару, за якою відповідний товар може бути проданий в країну приз начення в момент подання митної декларації (тобто ціна, що укладається між незалежними один від одного продавцем і покупцем на умов повної ринкової конкуренції).

Відповідно до Генеральної угоди про тарифи і торгівлю (ГАТТ), підписаної 30 жовтня 1947 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей (митна вартість) повинна ґрунтуватись на дійс ній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито.

Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року митною вартістю імпортованих товарів є їх контрактна вартість, тобто ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт до країни імпорту.

В силу приписів статті 1 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року митна вартість імпортних товарів, зокрема, є контрактною вартістю, тобто ціною, фактично сплаченою або що під лягає сплаті за товари, скоригованою відповідно до положень статті 8 Угоди за відсутності визначе ного переліку умов, що унеможливлюють застосування контрактної вартості.

Митницею не доведено існування передбачених статтею 58 Митного кодексу України об межень для визначення митної вартості задекларованого товару за ціною договору.

У статті 8 Митного кодексу України проголошено принципи здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості; єдиного порядку переміщення товарів; транспортних засобів через митний кордон України; спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

До того ж, відповідно до вимог частини 7 статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно 'визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Позивачем до митного оформлення надавався інвойс, що є розрахунково-платіжним докумен том, в якому виставлено суму до сплати покупцю та в якій міститься вся необхідна інформація для визначення митної вартості товару за ціною договору.

Суд зазначає, що надані з метою митного оформлення товару позивачем документи кореспондуються між собою та містять інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Посилання відповідача на неподання позивачем додатково витребуваних від нього документів суд не приймає, оскільки ненадання декларантом запитуваних митним органом документів (платіжних або інших бухгалтерських), за відсутності належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим (основним) методом за відсутності цих документів, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості товарів.

Така сама правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 809/872/17.

Крім того, неподання додатково витребуваних документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, та, відповідно, коригування митної вартості лише в тому разі, коли в органу доходів і зборів будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість (постанова Верховного Суду від 20.03.2020 у справі № 480/4423/18). Натомість у спірних правовідносинах матеріалами справи підтверджено надання позивачем під час митного оформлення товару документів, що містять у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

У постанові Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 803/2011/17 викладений правовий висновок, згідно з яким основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основної вартості згідно з положеннями статей 59, 60 Митного кодексу України. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідачем не доведені неповнота, неточність чи недостатність наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товарів за основним методом, наявність установлених частинами першою та другою статті 58 Митного кодексу України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині шостій статті 54 Митного кодексу України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а, отже, і підстав для застосування положень частини третьої статті 57 та частини третьої статті 58 Митного кодексу України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товарів при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Правова позиція щодо необхідності доведення відповідачем обставин неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товарів за основним методом викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 826/23118/15.

Ураховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару UA100410/2021/000002/2 від 09.02.2021 року.

Частина перша статті 256 Митного кодексу України визначає, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Підставою відмови у митному оформленні стало неправильне, на думку відповідача, визначення позивачем митної вартості.

Отже, оформлення оскаржуваної позивачем картки відмови є результатом прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність зазначеного вище рішення відповідача про коригування митної вартості товару, відмова у митному оформленні заявленого позивачем у митній декларації товару також є протиправною, що зумовлює наявність підстав для скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № UA100410/2021/00007 від 09.02.2021 року.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже належить стягнути з Київської митниці Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСАФЕТІ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСАФЕТІ" (вул. Чайковського, 32, кв.21, м.Миколаїв,54018 ЄДРОПУ 41243937) до Київської митниці Державної митної служби України (б-р Вацлава Гавела, 8-А, м.Київ 124,03124 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA100410/2021/000002/2 від 09.02.2021 року.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарі, транспортних засобів комерційного призначення № UA100410/2021/00007 від 09.02.2021 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України (б-р Вацлава Гавела, 8-А, м.Київ 124,03124 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСАФЕТІ" (вул. Чайковського, 32, кв.21, м.Миколаїв,54018 ) судові витрати в розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник