Справа № 200/4549/21
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 р. Справа№200/4549/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А., за участі секретаря судового засідання Гуменної В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 06.04.2021 він звернувся в інтересах своєї малолітньої дитини, як законний представник, в комунальний заклад "Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області" з запитом на інформацію, в якому просив надати вичерпну інформацію щодо комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області». Разом з тим, листом № 22 від 08.04.2021 за підписом директора Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області» ОСОБА_1 було повідомлено, що всю необхідну інформацію стосовно закладу позивач може знайти за посиланнями у мережі інтернет та вказано, за якими саме посиланнями. На переконання позивача, неправомірна відмова представника відповідача в наданні інформації на запит на інформацію порушує охоронювані законом права та інтереси його дитини на отримання інформації.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Комунального закладу "Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області" щодо надання інформації ОСОБА_1 за запитом на інформацію від 06.04.2021;

зобов`язати відповідача надати позивачу достовірну, точну та повну інформацію, яка була запитувана у запиті на інформацію від 06.04.2021.

Крім того, позивач також просить встановити судовий контроль, шляхом зобов`язання Комунального закладу "Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області" подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого представник Комунального закладу "Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області" зазначив наступне. Так, дійсно відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що вся необхідна йому інформація щодо освітнього закладу розміщена у публічному доступі на його офіційному вебресурсі мережі Інтернет.

Надаючи відповідь за запит позивача у такий спосіб, відповідач керувався положеннями Закону України «Про освіту», якими визначено обов`язок будь-якого закладу освіти формувати відкриті та загальнодоступні ресурси з інформацією про свою діяльність та оприлюднювати таку інформацію, забезпечувати на своїх вебсайтах (у разі їх відсутності - на вебсайтах своїх засновників) відкритий доступ до такої інформації та документів.

Відтак, маючи у своєму розпорядженні функціональний вебресурс, який містить вичерпну відшукувану позивачем інформацію, а також виходячи з сутності поняття «оприлюднення інформації» та обсягу запитуваної інформації, відповідач вважав відсутнім свій обов`язок щодо додаткового надання такої інформації у будь-який інший спосіб. При цьому у жодному разі відповідач не мав на меті порушення прав позивача на отримання публічної інформації чи освіту.

Відповідач погоджується з тим, що надаючи відповідь на запит ОСОБА_1 , ним не було враховано вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому визнає пред`явлений адміністративний позов в частині неправомірної відмови в наданні інформації.

Разом із тим, 12 серпня 2021 року представником Комунального закладу "Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області" було надано письмову відповідь на запит, яка містить вичерпну відшукувану позивачем інформацію. Таким чином, на переконання відповідача, станом на день судового розгляду справи предмет спору у даній справі фактично відсутній, спір є врегульованим по суті, у зв`язку із чим, на переконання відповідача, позов не може бути задоволений у частині зобов`язання останнього щодо повторного надання такої інформації позивачеві.

Ухвалою від 26.04.2021 Донецький окружний адміністративний суд залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Надав ОСОБА_1 - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду належного документа про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову вимоги немайнового характеру в розмірі 908, 00 грн., а також уточненої позовної заяви.

17.05.2021 суд виніс ухвалу, якою продовжив строк ОСОБА_1 на десять днів з моменту отримання копії даної ухвали та ухвали від 26.04.2021 для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду документа про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову вимоги немайнового характеру в розмірі 908, 00 грн або клопотання про звільнення від сплати повністю або частково судового збору, чи відстрочення або розстрочення його сплати із доказами неможливості оплатити судовий збір, а також уточненої позовної заяви.

Ухвалою від 31.05.2021 Донецький окружний адміністративний суд відстрочив позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі. Прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/4549/21. Розгляд адміністративної справи суд визначив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

21 липня 2021 року суд виніс ухвалу, якою витребував у відповідача всі матеріали, що стосувались розгляду запиту на інформацію Лємєшева Євгена Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 від 06.04.2021. Розгляд адміністративної справи визначив проводити за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 12-30 год 01.09.2021. Продовжив строк підготовчого провадження по адміністративній справі, - на тридцять днів з ініціативи суду.

У підготовчому засіданні 01.09.2021 суд виніс ухвалу, якою закрив підготовче провадження по адміністративній справі та призначив судовий розгляд по суті на 15 годину 30 хвилин 22 вересня 2021 року.

На судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

06.04.2021 ОСОБА_1 звернувся в інтересах своєї малолітньої дитини, як законний представник ОСОБА_2 , до Комунального закладу "Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області" з запитом на інформацію, в якому просив надати вичерпну інформацію щодо Комунального закладу "Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області", а саме: матеріально-технічного забезпечення (бази) навчального закладу, характеристики побудованого біля школи спортивного комплексу із зазначенням його призначення, дати будівництва школи, загальної площі, кількості працівників педагогічного персоналу, наявності та змісту освітніх програм, гуртків, форм організації педагогічного та навчально-виховного процесу, інноваційних педагогічних технологій в навчальному процесі (за наявності), заходів шкільного учнівського самоврядування, кількості та режиму роботи класів, змінності, наповнюваності (комплектування) та потужності закладу, території обслуговування, закріпленої за школою (із зазначенням вулиць), порядку прийому майбутніх учнів (в т.ч. інформацію щодо умов зарахування, порядку проведення обстеження фахівцями й оцінки функціональної готовності дитини до вступу в школу), тощо (а.с.9).

Вказаний запит був направлений на офіційну електрону адресу відповідача (а.с.8).

Листом від 08.04.2021 № 22 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що всю необхідну інформацію стосовно закладу він може знайти за посиланнями у мережі інтернет та вказано, за якими саме посиланнями (а.с.10).

В свою чергу, листом від 12.08.2021 № 51 директор Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області» надав відповідь на запит позивача від 06.04.2021, у якому зазначено відомості щодо поставлених ОСОБА_1 питань (а.с.43-46). Вказаний лист був направлений на адресу позивача (а.с. 47).

Лист відповідача від 08.04.2021 № 22 розцінений позивачем як відмова у наданні публічної інформації через неповноту запитуваних ним відомостей, що порушує право на отримання такої інформації, з приводу захисту якого він звернувся до суду з цим позовом в інтересах своєї дитини.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 34 Конституції України зазначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Згідно зі статтею 5 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» (далі - Закон № 2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Статтею 20 Закону № 2657-XII визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Частиною 1 статті 1 Закону № 2939-VI визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

За змістом частини 1 статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації та надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 13 Закону 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків.

У пункті 6 частини 1 статті 14 Закону 2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону 2939-VI запитом на інформацію є прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Частиною 2 цієї статті передбачено що, запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Частинами 4 та 5 статті 19 Закону 2939-VI передбачено, що письмовий запит подається в довільній формі та має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Згідно частин 1, 4 статті 20 Закону 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (ч. 2 ст. 23 Закону № 2939-VI).

Відповідно до ст. 23 Закону № 2939 -VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до матеріалів справи спір між сторонами виник через незгоду позивача із отриманою ним відповіддю від 08.04.2021 на його запит про надання публічної інформації, оскільки зазначена відповідь не містила в собі інформації, що запитувалася позивачем у заяві від 06.04.2021.

У розумінні п.3 ч. 1 ст. 13 Закону 2939-VI відповідач є розпорядником публічної інформації і надання відповіді на інформаційний запит позивача у цій справі є його безумовним обов`язком.

Положення Закону № 2939-VI визначають публічну інформацію як таку, що зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Інформації, що міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль, також відповідає критеріям «відображення та документування» і є публічною. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі № 820/4263/17.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем запитувалася інформація стосовно функціонування закладу освіти.

На переконання суду інформація, що запитувалася позивачем у заяві від 06.04.2021, не потребувала створення нової інформації, є публічною, оскільки створена під час діяльності Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області», а відтак не може бути обмежена.

Враховуючи наявність законодавчо встановленого обов`язку відповідача надавати публічну інформацію на запит, відсутність підстав визначення запитуваної позивачем інформації як такої, доступ до якої може бути обмежено та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що відповідь розпорядника інформації від 08.04.2021 № 22 є неправомірною в розумінні Закону № 2939-VІ та порушує право позивача на доступ до інформації. Відповідач, як розпорядник інформації, не надавши у встановлений законом п`ятиденний строк запитувану інформацію на запит позивача від 06.04.2021, протиправно відмовив у наданні запитуваної інформації, а тому позовна вимога в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, у спірних правовідносинах, на думку суду, відсутня протиправна бездіяльність відповідача, оскільки 8 квітня 2021 року ним надана відповідь на запит позивача. Проте, судом під час розгляду справи встановлено, що вказана відповідь не містить запитуваної інформації та не відповідає вимогам Закону 2939-VI. Обираючи спосіб захисту порушеного права з точки зору його ефективності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині шляхом визнання протиправною відмову відповідача у наданні інформації на запит від 06.04.2021 року Лємєшева Євгена Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача надати відповідь на запит, адже листом від 12.08.2021 № 51 Комунальний заклад «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області» надав відповідь на поставлені позивачем питання.

Отже, заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд виходив з такого.

Донецький окружний адміністративний суд ухвалою від 31.05.2021 відстрочив позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення по цій справі.

Частиною 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки сплату судового збору відстрочено до ухвалення судового рішення у даній справі, а судовий збір не сплачено, суд дійшов висновку про необхідність стягнення суми судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Державного бюджету України.

При цьому, у своїх позовних вимогах позивач просить суд зобов`язати відповідача надати повну відповідь на його запит. Однак, суд наголошує, що часткове задоволення позовних вимог зумовлено тим, що 12.08.2021 (тобто після звернення до суду) відповідач надав розгорнуту відповідь на запит ОСОБА_1 , а тому на підставі ч. 8 ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне покласти всі судові витрати на відповідача.

Також суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю та зобов`язання відповідача подати у встановлений судом звіт про виконання судового рішення, оскільки під час розгляду цієї справи відповідачем надано відповідь за поставленні запитання позивача та рішення суду по цій справі не містить зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 241-243, 245, 246, 257, 258, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), який діє в інтересах ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), до Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області» (, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Дністровська, буд.35) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області» у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 06.04.2021, який діє в інтересах ОСОБА_2 .

В решті заявлений вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 30 Маріупольської міської ради Донецької області» на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908, 00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.10.2021.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб