Справа № 755/16413/21
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Яровенко Н. О.,

при секретарі Локотковій І.С.

за участю

представника позивача Мельник М.М.

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Тітуха І.Б.

перекладача Дадівадзе Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва адміністративну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 про продовження строку затримання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: продовжити строк затримання громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 6 (шість) місяців.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 квітня 2021 року працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було виявлено громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на території України без наявних законних підстав та документів, які б надавало право законного перебування його на території України, чим порушив вимоги ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства в Україні». Позивач зазначає, що відповідач прибув на територію України в 2015 році з приватною метою перетнувши державний кордон через КПП «Бориспіль». Дозволу на міграцію в Україну не оформляв, для отримання статусу біженці або особи, яка потребує додаткового захисту в Україну до компетентних органів не звертався. 25 червня 2018 року за порушення міграційного законодавства України відносно громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень, а також, прийнято рішення про його примусове повернення. В подальшому, 07 квітня 2021 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області виніс постанову про задоволення адміністративного позову про примусове видворення з України громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 . Того ж дня, прийнято рішення про поміщення громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 до Миколаївського ПТПІ. Позивач вказує, що ним активно вживаються заходи щодо ідентифікації відповідача, зокрема, після того, як відповідач відмовився покидати територію України не зважаючи на те, що в нього наявний паспорт громадянина Грузія, представники позивача звернулися до ДМС України з проханням посприяти придбати квиток, однак на даний час, рішення суду в частині примусового видворення не виконане, тому є необхідність у продовженні строку затримання.

04 жовтня 2021 року через електронну пошту представником відповідача було подано відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повому обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, пояснення викладені у відзиві підтримали.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як убачається з матеріалів справи, 25 червня 2018 р. уповноваженими особами Ірпінського МВ УДМС України в Київській області було притягнуто до адміністративної відповідальності громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 203 КУпАП, за порушення встановленого порядку перебування іноземців в Україні.

25 червня 2018 р. уповноваженими особами Ірпінського МВ УДМС України в Київській області було прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у термін до 22.07.2018 року;

05 квітня 2021 р. уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було піддано адміністративному затриманню, на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП;

Рішенням уповноваженої особи ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 5 квітня 2021 р. громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було поміщено до Чернігівського ПТПІ;

05 квітня 2021 р. громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було, за актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства, передано до Чернігівського ПТПІ.

07 квітня 2021 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області задоволено частково. Примусово видворено громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України. Затримано громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі України, з поміщенням останнього до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України до 5 жовтня 2021 року включно. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Відповідачем оскаржувалось рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2021 року, однак відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року та ухвали Верховного суду від 02 вересня 2021 року, рішення залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

25 травня 2021 року відповідачем до ЦМУ у м. Києві та Київській області була надана заява з проханням у сприянні у отриманні свідоцтва на повернення з метою повернення до Республіка Грузія.

27 травня 2021 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області направили відповідний запит до консульського відділу посольства Республіки Грузія в Україні щодо встановлення особи відповідача та документуванням свідоцтвом на повернення.

Однак, на даний час відповідь з консульського відділу посольства Республіки Грузія не надходила.

Як зазначає позивач в своєму позові, що лише 28.09.2021 року відповідачем було надано працівникам ПТПІ паспорт на ім`я ОСОБА_1 , однак 30 вересня 2021 року ним була написана заява в якій останній повідомив, що відмовляється залишати територію України.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до ч. 11, 12, 13 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Судом встановлено, що під час перебування громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців, даних які б могли підтвердити надання останньому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні відсутні, відомостей від консульського відділу Посольства Грузії в Україні щодо підтвердження особи не надходило, що унеможливлює вирішення питання компетентними органами про видворення особи з території України. Крім того, судом враховано, що відповідачем було надано паспорт до Миколаївського ПТПІ тільки 28 вересня 2021 року, однак позивачу необхідний час для виконання рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області в частині примусового видворення, а саме придбання проїзного документу.

На підставі вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 про продовження строку затримання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статей 2, 4, 5, 6, 194, 211, 217, 241, 24, 245, 246, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (Код , адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А) до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) про продовження строку затримання задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на 6 (шість) місяців.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 16 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 04 жовтня 2021 року.

Суддя Н.О. Яровенко