Справа № 420/16435/21
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 жовтня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 про:

визнання протиправною та скасування постанови Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №44310648 від 13.08.2014 року про стягнення на користь держави виконавчого збору у розмірі 71312,43 гривень.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року, вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем.

28 вересня 2021 року, на офіційну електронну адресу Одеського окружного адміністративного суду, від надійшла ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом з заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду (вх.№ЕП/26272/21).

Розглянувши заяви ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року усунуті частково.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частинами 1, 2 статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

З матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що оскаржувана постанова про стягнення з боржника виконавчого збору винесена 13.08.2014 року.

У свою чергу, до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою ОСОБА_1 звернулась 06.09.2021 року, тобто з пропуском встановленого законодавством десятиденного строку звернення до суду з позовною заявою щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду ОСОБА_1 зазначено, що оскаржувана постанова на її адресу не надсилалася та нею не отримувалася.

Однак, ОСОБА_1 вказано, що у серпні 2021 року, вона звернулась до державного виконавця з приводу з`ясування причин накладення арештів на її майно та 08.07.2021 року отримала інформацію з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Крім того, позивачем зауважувалося, що 05.08.2021 року, ОСОБА_1 зверталась з заявою до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо зняття арештів та 13.08.2021 року отримала відмову.

Також, на думку позивача, встановлення постановами Кабінету Міністрів України карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, також є підставою для поновлення строку звернення до суду щодо оскарження постанови від 2014 року.

Оцінюючи доводи, наведені позивачем для поновлення строку звернення до суду, суд зазначає, що поважними причинами пропуску цього строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, і мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд зауважує, що досудовий порядок вирішення спору у даній категорії справ не передбачений.

Вже у липні 2021 року позивач знала про існування оскаржуваної постанови, проте до суду звернулась тільки у вересні 2021 року.

Крім того, Верховний Суд у постанові по справі №640/10199/19 від 04 лютого 2021 року зазначив, що встановлення карантину не може бути безумовною підставою для поновлення процесуального строку на подання відповідної скарги, оскільки скаржник повинен аргументувати те, які карантинні заходи та в який саме спосіб завадили йому звернутися до суду з відповідною заявою протягом строку, визначеного законом, а суд, в свою чергу, має надати безпосередню оцінку поважності цих причин.

У свою чергу, позивачем не вказано, яким чином встановлення карантинних обмежень встали на заваді звернення до суду у встановлений законом строк, зокрема, засобами електронного зв`язку (ЄСІТС, електронною поштою), засобами поштового зв`язку, тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що наведені у позовній заяві обставини поновлення строку звернення до суду не є об`єктивними, тобто такими, що не залежали від волі позивача, обставинами, які б доводили поважність причин пропуску встановленого законом строку звернення до адміністративного суду та пояснювали тривале зволікання з пред`явленням позову.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Відтак, суд визнає причини пропуску строку звернення до суду з позовом неповажними.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 року зі справи «Пономарьов проти України» роз`яснив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Верховного Суду від 04.10.2019 року по справі №805/3080/18-а.

Суд наголошує, що строки мають важливе значення для захисту порушених прав та адміністративного судочинства. У публічно-правових відносинах строки особливо актуальні для оцінки правомірності поведінки суб`єктів з погляду на її своєчасність.

Крім того, слід зазначити, що ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд зазначає, що інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі.

Відповідно до частини 2 статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд роз`яснює, що недоліки позовної заяви необхідно усунути шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наданням відповідних доказів поважності причин його пропуску вказавши інші підстави для його поновлення.

Враховуючи, що позивачеві вже надавався максимальний десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, для забезпечення реалізації права позивача для доступу до правосуддя, суд вважає за необхідне надати позивачеві три дні для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви позивачем/представником позивача.

Керуючись статтями 2, 79, 94, 121, 132, 133, 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )- продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви по адміністративній справі №420/16435/21.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви три дні з дня отримання копії ухвали про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви позивачем.

В іншому випадку позов буде повернутий позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та відповідно до статті Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає.

Суддя Балан Я.В.