Справа № 500/4118/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4118/21

01 жовтня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України у Тернопільській області із відмови позивачу, у зарахуванні пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Тернопільській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення за призначенням пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вказав, що фактичною підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є неможливість зарахування до спеціального стажу певних періодів роботи, оскільки відсутні висновки експертизи якості проведених атестацій робочого місця та мас місце невідповідність форми довідки, яка надана AT «Укрзалізниця» від 13.03.2020 записам у трудовій книжці та первинним документам, які підтверджують зайнятість на посаді, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Просить врахувати, що органом пенсійного фонду не вчинено заходів, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для з`ясування обставин наявності у позивача пільгового стажу.

Ухвалою суду від 20.07.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 02.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що страховий стаж позивача складає 30 років 08 місяців 16 днів (в тому числі період роботи з 2004 року обчислений пропорційно сплачених страхових внесків за відповідний місяць), згідно поданих документів не підтверджено періоди роботи за Списком №2 та, відповідно, не вбачається право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно статті 114 згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З врахуванням наведеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні даного позову повністю.

Частиною п`ятою ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки клопотань у розумінні вказаної статті до суду не надходило, розгляд даної справи здійснюється за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що позивач 31.12.2020 звернувся до відповідача із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, листом Головного управління Пенсійного фонду України від 06.04.2021 №1900-0303-8/10792 позивачу відмовлено та зазначено, що на момент звернення за призначенням пенсії страховий стаж складає 30 років 08 місяців 16 днів (в тому числі період роботи з 2004 року обчислений пропорційно сплачених страхових внесків за відповідний місяць). Пільговий стаж відсутній, тому для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно статті 114 згідно Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" на даний час підстав немає.

Не погоджуючись з такою відповіддю відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі Закон №1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту другого частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Тобто підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: досягнення певного віку, наявність загального і пільгового (спеціального) стажу роботи, наявність професій (посад) і виробництв у відповідному Списку, зайнятість працівника на цих роботах протягом повного робочого дня, а також підтвердження шкідливих умов роботи працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 розділом ХХХІІ "Загальні професії" передбачені посади: газозварники та їх підручні; зварники аргонної і атомно-вуглецевої зварки та електрозварники та їх підручні.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 розділом ХХХІІІ "Загальні професії" передбачені посади: газозварники; електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 розділом ХХХІІІ "Загальні професії" передбачена посада електрогазозварники, зайняті на різанням та і ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Приписами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 25.04.2019 №159/4178/16-а.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах посилається на те, що довідка від 13.03.2020 №438, видана AT "Українська залізниця" філія "Центр з ремонту та експлуатації колійних машин" виробничий структурний підрозділ "Тернопільський колійний ремонтно-механічний завод" про роботу електрозварником з 24.02.1986 по 20.06.1988 в рефрижераторному вагонному депо Тернопіль Львівської залізниці в шкідливих умовах праці має відповідати записам трудової, книжки та первинним документам і підтверджувати зайнятість впродовж повного робочого дня на посаді, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Дана довідка не містить посилання на первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, зокрема особові рахунки, картка форми Т-2, також повинна бути засвідчена підписом керівника.

З урахуванням зазначеного, відповідачем період роботи позивача з 24.02.1986 по 20.06.1988 не зараховано до спеціального стажу.

Також, оскільки пільгові довідки за періоди роботи з 09.09.1999 по 30.06.2002, з 01.07.2002 по 10.01.2003, з 14.05.2003 по 18.12.2003, з 11.05.2004 по 13.01.2005, з 26.04.2005 по 30.11.2005, з 18.05.2005 по 15.01.2007, з 18.08.2009 по 18.11.2009, з 18.11.2009 по 29.12.2009, з 21.05.2012 по 20.12.2012, з 14.07.2020 по 18.12.2020 та висновки експертизи якості проведених атестацій робочих місць позивачем не представлені, тому відповідачем дані періоди також не зараховано до спеціального стажу.

Відповідачем, відповідно до представленої довідки від 29.12.2020 №537, виданої Козівським районним комунальним трудовим архівом, до страхового стажу позивачу зарахована робота в колгоспі "Правда" з травня 1988 року по вересень 1999 року.

Крім цього, оскільки позивачем не надані документи за період роботи на пільговій посаді в колгоспі "Правда" для розгляду Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, яка діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, підстави для розгляду Комісією документів про підтвердження пільгового стажу за період роботи в зазначеному господарстві відсутні.

Отже, розглядаючи подану позивачем заяву та додані до неї документи щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач дійшов висновку, що на момент звернення за призначенням пенсії страховий стаж складає 30 років 08 місяців 16 днів (в тому числі період роботи з 2004 року обчислений пропорційно сплачених страхових внесків за відповідний місяць). При цьому відповідач вказав, що пільговий стаж відсутній, тому для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно статті 114 згідно Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" на даний час підстав немає.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Щодо необхідності проведення атестації робочих місць за умовами праці, як підстави, зазначеної відповідачем в листі-відмові в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Суд зазначає, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Наведене свідчить, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту другого частини другої статті 114 Закону №1058-ІV.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

За таких умов, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не на працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10.03.2015 та 17.03.2015 у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14.04.2015 у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16- а сформувала правовий висновок, відповідно до якого непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не на працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Вказаний висновок підтриманий Верховним Судом у постановах від 28 травня 2020 року у справі №172/797/16-а, від 17 березня 2020 року у справі №456/2467/16-а, від 12 серпня 2020 року у справі № 510/1401/16-а.

Верховним Судом у постанові від 08 лютого 2021 року у справі №487/68/17зазначено, що особа, яка звертається за отриманням пенсії, не може нести відповідальність за неналежне оформлення роботодавцем особових справ працівників, відсутність у них певних документів, їх умисне пенадання на запити уповноважених органів, зокрема під час проведення пенсійним органом зустрічних перевірок на предмет достовірності поданих йому на розгляд документів (в тому числі уточнюючих довідок) і обґрунтованості їх видачі, й так само за неналежне, неповне проведення пенсійним органом таких перевірок.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Верховний Суд у постановах від 23.12.2019 у справі №535/103/17, від 27.03.2020 у справі №607/1266/17, від 04.02.2021 у справі №127/16643/17 зазначив, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією.

Суд вважає, що наявний у позивача пільговий стаж підтверджується доданими до позовної заяви копіями документів, зокрема: Диплому Г №407751; Військового квитка серії НОМЕР_1 , у якому зазначена цивільна спеціальність ел. зварник; трудової книжки серії НОМЕР_2 ; трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_3 ; довідки про роботу в колгоспі «Правда», архівною довідкою про підтвердження трудового стажу від 16.01.2020 № ДНАА-Ф-18/20, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.03.2020, довідкою Козівського районного комунального трудового архіву від 29.12.2020 №538, довідкою про реорганізацію підприємства від 13.02.2020 № 439.

Враховуючи, що спірні періоди роботи позивача з 24.02.1986 по 20.06.1988 на посаді електрозварника в рефрижераторному вагонному депо Тернопіль Львівської залізничної дороги, ", з 09.09.1999 по 30.06.2002 на посаді електрозварника ручного зварювання в ЗАТ "Тернопільський агропромисловий комплекс", з 01.07.2002 по 10.01.2003, з 14.05.2003 по 18.12.2003, з 11.05.2004 по 13.01.2005, з 26.04.2005 по 30.11.2005, з 18.05.2005 по 15.01.2007 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ "Козова-цукор", з 18.08.2009 по 18.11.2009 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ "Цукровий завод Козова", з 18.11.2009 по 29.12.2009 на посаді електрогазозварника в ДП "Козівський спиртовий завод", з 21.05.2012 по 20.12.2012 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ "Козівський цукровий завод», з 14.07.2020 по 18.12.2020 на посаді електрозварника ручного зварювання у ФОП ОСОБА_2 підлягають до зарахування до пільгового стажу позивача.

Згідно частини першої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Таким чином суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні позивачу пільгової пенсії, оформлену листом за №1900-0303-8/21770 від 16.12.2020 та застосовуючи частину другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог і зобов`язати зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи з 24.02.1986 по 20.06.1988 на посаді електрозварника в рефрижераторному вагонному депо Тернопіль Львівської залізничної дороги, ", з 09.09.1999 по 30.06.2002 на посаді електрозварника ручного зварювання в ЗАТ "Тернопільський агропромисловий комплекс", з 01.07.2002 по 10.01.2003, з 14.05.2003 по 18.12.2003, з 11.05.2004 по 13.01.2005, з 26.04.2005 по 30.11.2005, з 18.05.2005 по 15.01.2007 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ "Козова-цукор", з 18.08.2009 по 18.11.2009 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ "Цукровий завод Козова", з 18.11.2009 по 29.12.2009 на посаді електрогазозварника в ДП "Козівський спиртовий завод", з 21.05.2012 по 20.12.2012 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ "Козівський цукровий завод», з 14.07.2020 по 18.12.2020 на посаді електрозварника ручного зварювання у ФОП ОСОБА_2 .

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових, суд зазначає наступне.

Статтею 58 вказаного Закону №1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд доходить висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 31.12.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в порядку частини третьої ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оформлену листом від 06.04.2021 №1900-0303-8/10792.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 24.02.1986 по 20.06.1988 на посаді електрозварника в рефрижераторному вагонному депо Тернопіль Львівської залізничної дороги ", з 09.09.1999 по 30.06.2002 на посаді електрозварника ручного зварювання в ЗАТ "Тернопільський агропромисловий комплекс", з 01.07.2002 по 10.01.2003, з 14.05.2003 по 18.12.2003, з 11.05.2004 по 13.01.2005, з 26.04.2005 по 30.11.2005, з 18.05.2005 по 15.01.2007 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ "Козова-цукор", з 18.08.2009 по 18.11.2009 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ "Цукровий завод Козова", з 18.11.2009 по 29.12.2009 на посаді електрогазозварника в ДП "Козівський спиртовий завод", з 21.05.2012 по 20.12.2012 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ "Козівський цукровий завод», з 14.07.2020 по 18.12.2020 на посаді електрозварника ручного зварювання у ФОП ОСОБА_2 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.12.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 454,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 01 жовтня 2021 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 )

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження:Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 ).

Головуючий суддя Дерех Н.В.