Справа № 444/1870/21
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 Справа №444/1870/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Савіцької О. П.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явив до суду позов до відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 465795 від 06 червня 2021 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн., та закриття провадження у справі. Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв, за обставин, що викладені у протоколі транспортним засобом не керував, транспортним засобом керувала зовсім інша особа, ніяких доказів на підтвердження зворотнього та вчинення ним правопорушення не надано. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, йому не були роз`яснені його права та не надані докази вчинення адміністративного правопорушення.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву у якому зазначає, що наведені позивачем доводи є необґрунтованими, не відповідають реальним обставинам справи, оскільки позивач 06 червня 2021 2021 року близько 14 год. 49 хв. керуючи транспортним засобом марки Вольво ФН 13/440 номерний знак НОМЕР_1 автодорогою Тернопіль - Львів - Рава-Руська 169 км+800м, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки в протилежних напрямках,чим порушив вимоги, чим порушив вимоги Розділу 34 Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вказане порушення працівником поліції на місці події було складено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзиву, у якому посилаючись на те, що жодних доказів на вчинення ним правопорушення у відзиві не надано, просив задоволити його позов у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належно повідомленим до суду не прибув.

Представник позивача адвокат Парубій М. М. подав до суду письмову заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, вказав, що заявлені позовні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує та просив задоволити їх у повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився, однак у поданому на позов відзиві клопотав про проведення судового розгляду адміністративної справи за відсутності представника відповідача.

За даних обставин суд вважає, що розгляд справи слід провести у письмовому провадженні, відповідно до частини 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:

згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 465795 від 06 червня 2021 року, ОСОБА_1 06 червня 2021 року близько 14 год. 49 хв. керуючи транспортним засобом марки Вольво ФН 13/440 номерний знак НОМЕР_1 автодорогою Тернопіль - Львів - Рава-Руська 169 км+800м, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки в протилежних напрямках,чим порушив вимоги, чим порушив вимоги Розділу 34 Правил дорожнього руху.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Однак, жодного доказу на підтвердження керування позивачем ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин,що викладені в оскаржуваній постанові та на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог Розділу 34 Правил дорожнього руху Правил дорожнього руху представником відповідача не надано.

При цьому позов ОСОБА_1 ґрунтується як на запереченні вчинення проступку так і на порушенні працівником поліції норм процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

На спростування цих доводів представник відповідача також не надав доказів, хоча такий обов`язок покладений на нього згідно частини 2 ст. 77 КАС України.

При цьому слід зазначити, що пунктом 4 розділу ІV Інструкції

з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція) визначено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

За відсутності доказів дотримання поліцейським вказаних вимог Інструкції (наприклад записів з нагрудної камери працівника поліції, котрий розглядав справу про адміністративне правопорушення), суд вважає, що доводи позивача і в цій частині є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Таким чином спірна постанова складена з численними порушеннями вимог процесуального закону та Інструкції, що вплинуло на повноту та об`єктивність викладених у ній даних, а тому вона підлягає скасуванню.

За даних обставин суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно із вимогами частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 132 , ч. 1 ст. 139 та ч. 1 ст. 143 КАС України із відповідача в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 454 гривні, сплачений ним при зверненні із позовом до суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 132,139, 143, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місце знаходження - вул. Генерала Григоренка,3, м. Львів, 79007, код ЄДРОПОУ 40108833) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 465795 від 16 червня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - провадженням закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області 454 гривні сплаченого судового збору при зверненні із позовом до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду складено та підписано 30 вересня 2021 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка