Справа № 280/7410/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 жовтня 2021 року Справа № 280/7410/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Конишевої О.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (69068, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 16)

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164; )

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (далі - позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі - відповідач), в якій позивач просить суд (з урахуванням уточнень від 09.09.2021) :

визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 30.07.2021 ВП № 66325537 «Про стягнення виконавчого збору» в частині суми виконавчого збору в розмірі 24000 грн.

Ухвалою суду від 25.08.2021 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та встановлено відповідачу термін для усунення недоліків. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 10.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в адміністративній справі та призначено судове засідання на 04.10.2021.

Позивач в позовній заяві просив суд розглянути справи в порядку письмового провадження, позов просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. У відзиві на позовну заяву від 23.09.2021 просить в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням приписів ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення виготовлене в межах десятиденного строку, визначеного ч. 4 ст. 287 КАС України.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 по справі №280/4744/20, залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.06.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району задоволено частково, зокрема, зобов`язано Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, разової допомоги до 05 травня за 2020 рік, у розмірі визначеному частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (п`ять мінімальних пенсій за віком), з урахуванням раніше виплаченої суми.

21.07.2021 Запорізьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №280/4744/20.

30.07.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Частюком В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №6632553 з примусового виконання виконавчого листа №280/4744/20, виданого 21.07.2021 Запорізьким окружним адміністративним судом про:

зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, разової допомоги до 05 травня за 2020 рік, у розмірі визначеному частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (п`ять мінімальних пенсій за віком), з урахуванням раніше виплаченої суми.

Також, 30.07.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Частюком В.О. винесено постанову ВП №66325537 про стягнення виконавчого збору, відповідно до якої постановлено стягнути з боржника - Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському район, виконавчий збір у розмірі 24000,00грн.

Не погоджуючись із постановою ВП №66325537 від 30.07.2021 про стягнення виконавчого збору, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Згідно з частиною четвертою статті 27 Закону № 1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Випадки, коли виконавчий збір не стягується, визначені у ст.27 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону № 1404-VIII, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналіз зазначеного вказує на те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язано з початком примусового виконання рішення.

У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 480/3452/19 зазначено про те, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Таким чином, стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження державний виконавець не зобов`язаний самостійно з`ясовувати будь-яку інформацію щодо виконання судового рішення боржником, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом № 1404-VIII не передбачено.

Аналогічна правова позиція також наведена у постановах Верховного Суду від 26 червня 2020 року у справі № 360/3324/19 та 23 грудня 2020 року у справі № 620/334/20.

Матеріалами справи підтверджується, що до відповідача надійшов виконавчий лист на виконання рішення суду зобов`язального характеру, тому державним виконавцем правомірно із дотриманням положень статей 26, 27 Закону № 1404-VIII винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі чотирьох мінімальних розмірі заробітної плати.

У позовній заяві позивач стверджує, що позивач не має власних коштів, а є лише розпорядником коштів та надає довідку, відповідно до якої ОСОБА_1 , на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі №280/4744/20 нараховано недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 6800 грн. Однак, виплату цієї допомоги стягувачу не здійснено.

Слід вказати, що без фактичної виплати донарахованої стягувачу суми допомоги, рішення суду не може вважатися виконаним.

Відтак, на час відкриття виконавчого провадження та прийняття рішення про стягнення виконавчого збору, рішення суду боржником у повному обсязі не виконано, тому у державного виконавця були відсутні визначені частиною п`ятою та дев`ятою 5 статті 27 Закону № 1404-VIII підстави для звільнення боржника від сплати виконавчого збору.

Крім цього, надаючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови з точки зору дотримання державним виконавцем встановленого Законом способу визначення суми виконавчого збору, слід вказати наступне.

Розмір виконавчого збору згідно положень частини другої-третьої статті 27 Закону №1404-VIII визначається виходячи з характеру вимог, за якими ухвалено судове рішення та яке підлягає виконанню за виконавчим документом.

Тобто, якщо це рішення «майнового характеру», то розмір виконавчого збору становить 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. А якщо ж виконується рішення немайнового характеру, виконавчий збір з боржника - юридичної особи стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати на 2021 рік встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01.01.2021 по 30.11.2021 такий розмір становить 6000,00 грн. на місяць.

Оскаржуваною постановою вирішено стягнути з позивача виконавчий збір в сумі 24000,00 грн., тобто виходячи із чотирьох розмірів мінімальної заробітної плати (4 х 6000грн.) як за виконання рішення немайнового характеру.

Аналізуючи зміст рішення суду, а саме його резолютивну частину, яке підлягало виконання у рамках виконавчого провадження на предмет того, чи можна його вважати рішенням «майнового характеру», суд зважає на те, що у вказаному рішенні суду суб`єкта владних повноважень лише зобов`язано вчинити певні дії, відтак спір є немайнового характеру. Суд не обчислював суму недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 . Натомість суд зобов`язав нарахувати і виплатити вказану допомогу.

Вказане кореспондується з положеннями статті 63 Закону № 1404-VIII, за змістом якої немайновими рішеннями є рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Відтак, державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови вірно оцінив заявлені у виконавчому листі вимоги як вимоги немайнового характеру.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що постанова про стягнення виконавчого збору накладення штрафу ВП №66325537 від 30.07.2021 прийнята відповідачем обґрунтовано та правомірно, а отже підстави для її скасування відсутні.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги не задовольняються, то судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (69068, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 16, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164; ) - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 04.10.2021.

Суддя О.В. Конишева