Справа № 160/5415/21
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2021 року Справа № 160/5415/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Індустріальної районної у місті Дніпрі ради в особі Голови комісії з припинення юридичних осіб Індустріальної районної ради Малашенко Ігоря Володимировича про зміну дати та підстави звільнення, стягнення середнього заробітку, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Індустріальної районної у місті Дніпрі ради в особі Голови комісії з припинення юридичних осіб Індустріальної районної ради Малашенко Ігоря Володимировича, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 26.11.2020 року № 140-рк «Про звільнення ОСОБА_1 »;
- зобов`язати Індустріальну районну у місті Дніпрі раду в особі Голови комісії з припинення юридичних осіб Індустріальної районної ради Малашенко Ігоря Володимировича змінити дату та підстави звільнення позивача з посади заступника голови Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з питань діяльності виконавчих органів на 31.12.2020 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з припиненням діяльності Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради;
- стягнути з Дніпровської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу.
В обгрунтування позову позивач посилався на безпідставне звільнення з займаної посади саме з 26.11.2020 року та з визначеною підставою - статтею 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", попри те, що Виконавчий комітет Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, в якому позивач обіймав посаду заступника голови, функціонував до 01.01.2021 року та у подальшому приєднався до адміністрації Індустріального району Дніпровської міської ради. За позицією позивача, наведені обставини свідчать про зміни в реорганізації Індустріальної районної у місті Дніпро ради, а не про закінчення повноважень виконкому, у зв`язку з чим вірною є підстава звільнення саме за п.1 ст. 40 КЗпП України, а дата звільнення 31.12.2020 року, що у свою чергу не враховано відповідачем-1 під час прийняття оскарженого розпорядження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав, що звільнюючи позивача на підставі статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" порушень вимог законодавства України не допустив, адже фактично відбулось закінчення повноважень Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради у зв`язку з його припиненням.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що розпорядженням голови Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 17.04.2018 року № 73 рк позивача призначено на посаду заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів з 18.04.2018 року.
Рішеннями Дніпровської міської ради від 25.04.2018 року № 95/31 та від 02.09.2020 року № 80/60 вирішено не утворювати районні у місті ради після закінчення строку їх повноважень, у тому числі Індустріальну районну у місті Дніпрі раду, а також утворено у структурі виконавчих органів Дніпровської міської ради адміністрації районів зі статусом юридичних осіб, а виконавчі комітети реорганізувати шляхом приєднання до виконавчих органів Дніпровської міської ради відповідно.

На виконання цих рішень Індустріальна районна у місті Дніпрі рада ухвалила рішення №227 від 23.10.2020 року «Про припинення юридичної особи - Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та її виконавчих органів» яким вирішила припинити зазначені юридичні особи шляхом приєднання до адміністрації Індустріального району Дніпровської міської ради з 01.01.2021р. Розпорядженням Дніпровського міського голови від 13.11.2020 року № 1323-р затверджено персональний склад комісії з припинення юридичних осіб, головою призначено ОСОБА_2 .

30 жовтня 2020 року позивача попереджено про звільнення з посади 01.01.2021 року згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Однак, відповідно до оскарженого розпорядження позивача звільнено з займаної посади відповідно до ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з 26.11.2020 року, що і зумовило звернення до суду із цим позовом.

При вирішені спору суд виходить із того, що частинами 1-3 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) визначено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради.

Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.

Згідно із ст.3 Закону України від «Про службу в органах місцевого самоврядування» 07.06.2001 № 2493-III (далі - Закон № 2493-III) посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ч.1ст.10 Закону № 2493-III прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради шляхом затвердження відповідною радою.

Як вже зазначено судом, позивача призначено на посаду заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів та ч.1 ст.51 Закону № 280/97-ВР визначено, що після закінчення повноважень сільської, селищної, міської, районної у місті ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Тобто, у контексті спірних правовідносин та визначеної відповідачем підстави формулювання звільнення, повноваження позивача як заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів мали бути закінчені безпосередньо після сформування нового складу виконавчого комітету.

Водночас, відповідно до ч.1 ст 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників

Відмінність підстав формулювання відповідно до наведених норм полягає у тому, що за ст. 51 Закону № 280/97-ВР звільнення відбувається одночасно з сформуванням нового складу відповідного виконавчого комітету, тоді як за ч.1 ст 40 КЗпП України це здійснюються у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації або реорганізації.

У розглянутому випадку, відповідно до оскарженого розпорядження позивача звільнено на підставі ст. 51 Закону № 280/97-ВР, що, відповідно, мало передбачати обов`язкове обрання та формування нового складу виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради.

Разом з тим, визначені відповідачем обставини формулювання не підтверджені жодними допустимим доказами. Навпаки, судом встановлено, що рішеннями Дніпровської міської ради від 25.04.2018 року № 95/31 та від 02.09.2020 року № 80/60 вирішено не утворювати районні у місті ради після закінчення строку їх повноважень (01.01.2021 року), у тому числі Індустріальну районну у місті Дніпрі раду, а також утворено у структурі виконавчих органів Дніпровської міської ради адміністрації районів зі статусом юридичних осіб, а виконавчі комітети реорганізувати шляхом приєднання до виконавчих органів Дніпровської міської ради.

Зважаючи на це, суд доходить висновку, що фактично відбулась реорганізація Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та її виконавчих комітетів, у зв`язку з чим відповідач мав звільнити позивача за ч.1 ст 40 КЗпП України та саме 31.12.2020 року, про що він і зазначив у попередженні про звільнення позивача.

Натомість відповідачем, в оскарженому розпорядженні визначено дату звільнення позивача 26.11.2020 року, а підставу - ст. 51 Закону № 280/97-ВР, що прямо суперечить встановленим у цій справі дійсним обставинам справи.

За викладених обставин, доводи позивача у цій частині є цілком обгрунтованими, а належним способом відновлення його порушеного права є зобов`язання відповідача-1 внести зміни в розпорядження Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 26.11.2020 року №140-рк «Про звільнення ОСОБА_1 », якими змінити дату звільнення ОСОБА_1 з « 26.11.2020 року» на « 31.12.2020 року», а також підставу звільнення з «п.1 ст. 51 Закону № 280/97-ВР» на «ч.1 ст 40 КЗпП України». Відповідно, ці ж зміни мають бути внесені й до трудової книжки позивача.

Стосовно позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу суд зазначає, що положеннями ст.47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

При цьому, під "належними звільненому працівникові сумами" необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата з надбавками, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Тобто, необхідність повного розрахунку та виплата всіх сум, що належать позивачеві при звільненні в силу вимог КЗпП України презюмується.

Згідно з ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

При цьому, середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу при винесенні рішення про поновлення особи на роботі.

Разом з тим, у межах спірних правовідносин рішення про поновлення позивача не приймалося, а тому підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача-2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у суду відсутні.

Питання щодо виплати належної позивачеві заробітної плати за період з 26.11.2020 року по 31.12.2020 року відповідач-1 зобов`язаний самостійно вирішити відповідно до вимог ст.47 та 116 КЗпП України під час внесення змін у спірне розпорядження, у тому числі, щодо дати звільнення позивача.

Тобто, позовна вимоги про стягнення з Дніпровської міської ради середнього заробітку за час вимушеного прогулу є передчасною і тому задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки в частині позову, за яке позивач здійснив оплату судового збору, йому відмовлено.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 1 розпорядження Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 26.11.2020 року № 140-рк «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Індустріальну районну у місті Дніпрі раду внести зміни в розпорядження Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 26.11.2020 року № 140-рк «Про звільнення ОСОБА_1 », яким змінити дату звільнення ОСОБА_1 з «26.11.2020 року» на « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також підставу звільнення з «п.1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»» на «ч.1 ст 40 КЗпП України».

Зобов`язати Індустріальну районну у місті Дніпрі раду внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 , якими змінити дату звільнення ОСОБА_1 з «26.11.2020 року» на «31.12.2020 року», а також підставу звільнення з «п.1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»» на «ч.1 ст 40 КЗпП України».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна