Справа № 420/5263/21
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/5263/21

Категорія: 112010200
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.
Місце ухвалення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі справу за апеляційною скаргою Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій щодо зменшення відсоткового розміру пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року на рівні 90% відповідних сум грошового забезпечення та обчислення з 01 січня 2018 року вірної суми доплати до попереднього основного розміру призначеного пенсійного забезпечення з виплатою різниці між раніше виплаченими сумами доплати з 01.01.2018 року та обчислених від нового основного розміру сум грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року на рівні 90%.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок проведеного у 2018 році перерахунку пенсії йому було зменшено норму нарахування пенсії за вислугу років з 90% до 70% від належного йому грошового забезпечення, що є протиправним та таким, що завдає йому суттєвої майнової шкоди.

18 березня 2021 року, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, в який просив поновити його право на отримання пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків від грошового забезпечення, яке йому сплачувалось станом на 31 грудня 2017 року. Відповідач листом №4981-4538/К-02/8-1500/21 від 01 квітня 2021 року відмовив у задоволенні заяви позивача. Вважаючи такі дії відповідача протиправними та незаконними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій щодо зменшення відсоткового розміру пенсії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року на рівні 90% відповідних сум грошового забезпечення та обчислення з 01 січня 2018 року суми доплати до попереднього основного розміру призначеного пенсійного забезпечення та обчислених від нового основного розміру сум грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року.

Зобов`язано Пенсійний фонд України здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року на рівні 90% відповідних сум грошового забезпечення обчислених від нового основного розміру сум грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року з урахуванням різниці між раніше виплаченими сумами.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок гривень) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням Пенсійний фонд України подав апеляційну скаргу, в які зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та не ґрунтуються на засадах верховенства права, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає про безпідставність покладення судом першої інстанції зобов`язань з виплати пенсії на Пенсійний Фонд України, оскільки механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, що визначений Порядком, затвердженим постановою КМУ №1279, не передбачає участі пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії. При цьому також зазначає, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому її розмір відомий позивачеві. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Таку думку висловив Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 по справі 240/12017/19.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області та отримував пенсію за вислугу років у розмірі 90% сум грошового забезпечення, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, позивачу з 01.01.2018 року перераховано пенсію, розмір якої обчислюється з розміру грошового забезпечення, яке становить: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років. Перерахунок пенсії з 01.01.2018 року здійснено виходячи з розміру 70% відповідної суми грошового забезпечення.

Відповідач, листом №4981-4538/К-02/8-1500/21 від 01 квітня 2021 року, відмовив у задоволенні заяви позивача, зазначивши:

З прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова № 103) перерахунок раніше призначених пенсій було здійснено за нормами законодавства, що діяло на момент перерахунку.

На підставі наданої Одеським обласним військовим комісаріатом довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії за нормами, чинними 01.03.2018, Вам Головним управлінням з 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії виходячи з розміру 70% відповідної суми грошового забезпечення.

Пенсія обчислена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства, тому для проведення її перерахунку виходячи з іншого розміру підстав немає.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках (процентах), яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшов до висновку про визнання протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 90 до 70 процентів сум грошового забезпечення, та зобов`язання відповідача провести перерахунок та нарахування пенсії позивачу з відсоткового значення розміру пенсії 90% грошового забезпечення.

Водночас, суд першої інстанції прийшов до висновку, що зобов`язання здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року на рівні 90 % відповідних сум грошового забезпечення обчислених від нового основного розміру сум грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року з урахуванням різниці між раніше виплаченими сумами, слід звернути до Пенсійного фонду України.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є ЗУ від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу після введення в дію постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, проведено перерахунок пенсії з урахуванням основного розміру пенсії в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач в позові зазначає про протиправність зменшення основного розміру пенсії з 90% на 70% грошового забезпечення з чим погодився суд першої інстанції.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Редакція ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ, норма якої визначала максимальний відсотковий розмір відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовця для обчислення пенсії, змінювалася неодноразово.

Так, у період з 1996 по 2002 роки максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», становив 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, у період з 2002 по 2011 роки - 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

08.07.2011 прийнято Закон №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011, пп. 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у ч. 2 ст. 13 цифри " 90" замінено цифрами " 80".

27.03.2014 прийнято Закон №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, п. 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у ч. 2 ст. 13 цифри " 80" замінено цифрами " 70". Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Статтею 63 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній з 01.01.2017, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а ст.63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до ст.63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст. 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

Тому при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року відповідно до ст. 63 Закону №2262-ХІІ відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні ( чи підвищенні) відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу пенсія за вислугу років призначена з 2007 року у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, а в подальшому у зв`язку зі змінами в законодавстві перерахована та її основний розмір склав 70%.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, зміна максимального розміру пенсії, що відбулася у ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення відсоткового розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку з 01.04.2018 року.

Враховуючи, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках (процентах), яка діяла на момент призначення пенсії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, визнавши протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 90 до 70 процентів сум грошового забезпечення, та зобов`язавши відповідача провести перерахунок та нарахування пенсії позивачу з відсоткового значення розміру пенсії 90% грошового забезпечення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків що вимоги позивача в частині зобов`язання здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року на рівні 90% відповідних сум грошового забезпечення обчислених від нового основного розміру сум грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року з урахуванням різниці між раніше виплаченими сумами слід звернути до Пенсійного фонду України з огляду на наступне.

Так, відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014р. №280 (далі - Положення №280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пунктом 4 Положення №280 передбачено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого: розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України (п.п.4); організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством (п.п.6).

Згідно п.7 Положення №280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління.

Згідно п.п.5 п.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 (зі змінами) (далі - Положення №28-2), Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Так, помилковим є застосування до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року №1279 Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги, оскільки вказаною постановою змінений лише порядок фінансування виплати пенсій.

Фінансування виплати пенсій здійснювалось і у період до 01.04.2021 року також Пенсійним Фондом України, але через територіальні органи, а виплати здійснювались через рахунки пенсіонерів у банках або через поштові відділення.

Зазначеною постановою затверджено саме Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку. Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що він визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.

Тобто постанова № 1279 ніяким чином не змінила повноваження Пенсійного Фонду України та її територіальних органів щодо призначення, нарахування та виплати пенсій.

Відповідно до підпунктів 7, 8 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Крім того, вищезазначеною постановою внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема:

Пункт 10 Порядку казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2017 р. № 312 Деякі питання казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (Офіційний вісник України, 2017 р., № 41, ст. 1279), викласти в такій редакції:

10. Асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, і кошти Пенсійного фонду України, що надходять на видатковий рахунок, Пенсійний фонд України розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, а також видатків головним управлінням Пенсійного фонду України згідно з потребою на виплату допомоги на поховання, відрахувань з пенсії, недоотриманої пенсії, перерахування частини пенсії установам (закладам), у яких пенсіонери перебувають на повному державному утриманні, установам за місцем відбування покарання, на оплату послуг, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсії уповноваженими організаціями, що здійснюють її виплату і доставку, на оплату послуг АТ Ощадбанк (комісійних винагород, витрат, пов`язаних з підкріпленням кас банку для пенсійних виплат і для забезпечення готівкою відокремлених підрозділів (філія, представництво, відділення тощо) уповноваженої організації, яким (якою) надаються послуги із безпосередньої виплати та доставки пенсій, грошової допомоги їх одержувачам за місцем проживання в межах України) та інших витрат.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким в даному випадку є ГУ ПФУ в Одеській області до якого позивач звертав свої позовні вимоги.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 з вказанням про пропуск строку звернення до суду, колегія суддів до уваги не бере, оскільки обставини у даній справі та справі, на яку посилається відповідач не є тотожними.

У справі № 240/12017/19 позивач оскаржував відмову пенсійного органу у проведенні перерахунку та виплати йому заборгованості з державної пенсії у розмірі 10 (десяти) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 згідно із статтями 50, 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У даній же справі позивач оскаржує зменшення відсоткового значення при перерахунку пенсії на підставі Постанови № 103.

При цьому, колегія суддів зазначає, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Водночас, винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2021 року по справі № 460/1904/19.

Так, колегія суддів зазначає, що внаслідок проведення у 2018 році перерахунку пенсії позивача розмір пенсійних виплат, належних до сплати збільшився, навіть з урахуванням зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення з 90% до 70%. Про зазначені обставини позивач не повідомлявся, та з огляду на збільшення розміру пенсії, не мав підстав для вчинення дій, спрямованих на визначення відсоткового розміру грошового забезпечення, застосованого при перерахунку пенсії. За таких обставин, строк звернення до суду в даному випадку повинен обчислюватись з моменту отримання позивачем листа ГУ ПФУ в Одеській області від 01.04.2021 р., чим спростовуються доводи апеляційної скарги у цій частині.

Вищенаведене свідчить про те, що правовідносини у даній справі не є подібними правовідносинам у справі № 240/12017/19, а тому висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 31.03.2021 року, на думку суду, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин між сторонами.

За таких обставин доводи апелянта в цій частині рішення суду першої інстанції не спростовують.

Водночас, з урахуванням встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України, підлягає скасуванню в частині зобов`язання Пенсійний фонд України здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року на рівні 90% відповідних сум грошового забезпечення обчислених від нового основного розміру сум грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року з урахуванням різниці між раніше виплаченими сумами, з прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення позовних вимоги до ГУ ПФУ в Одеській області.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 06 квітня 2021 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року скасувати в частині зобов`язання Пенсійний фонд України здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року на рівні 90% відповідних сум грошового забезпечення обчислених від нового основного розміру сум грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року з урахуванням різниці між раніше виплаченими сумами.

Ухвалити у цій частині нове рішення, яким абзаци четвертий резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року викласти в наступній редакції:

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року на рівні 90% відповідних сум грошового забезпечення обчислених від нового основного розміру сум грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року з урахуванням різниці між раніше виплаченими сумами.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 05 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова