Справа № 160/15285/20
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 160/15285/20

адміністративне провадження № К/9901/34509/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року у справі №160/15285/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, у якому:

- визнати протиправним та скасувати наказ голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці від 21 жовтня 2020 року «По особовому складу» №6о/с про звільнення полковника міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ з посади начальника УМВС України на Придніпровській залізниці у запас Збройних Сил за пунктом 64 «а» (за віком) відповідно до пунктів 7, 8 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника УМВС України на Придніпровській залізниці з 21 жовтня 2020 року;

- стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 21 жовтня 2020 року по день ухвалення судового рішення;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо невиконання вимог пункту 9 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» стосовно ОСОБА_1 , що полягають у невжитті заходів для його переведення до органів поліції та не направлення рапортів та заяв ОСОБА_1 , в яких висловлено бажання проходити службу в органах поліції від 08 жовтня 2018 року, 30 жовтня 2018 року та 16 листопада 2018 року до Національної поліції України та ГУНП в Дніпропетровській області;

- визнати протиправними дії Національної поліції України та ГУНП в Дніпропетровській області щодо невиконання вимог пункту 9 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» стосовно ОСОБА_1 , що полягають у відсутності пропозицій призначення ОСОБА_1 на відповідну посаду як працівника міліції;

- зобов`язати ГУНП в Дніпропетровській області та Національну поліцію України запропонувати ОСОБА_1 посаду в органах Національної поліції;

- стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці, ГУНП в Дніпропетровській області, Національної поліції України, МВС України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі по 2500 грн з кожного відповідача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ голови Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці від 21 жовтня 2020 року №6о/с «По особовому складу» про звільнення полковника міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ з посади начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці у запас Збройних Сил за пунктом 64 «а» (за віком), відповідно до пунктів 7, 8 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці з 21 жовтня 2020 року.

Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці в особі Ліквідаційної комісії на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 21 жовтня 2020 року по 29 квітня 2021 року в розмірі 59141, 24 грн.

Визнано протиправною бездіяльність Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невиконання вимог пункту 9 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» стосовно ОСОБА_1 , що полягають у відсутності пропозицій призначення ОСОБА_1 на відповідну посаду як працівника міліції.

Зобов`язано Національну поліцію України та Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області запропонувати ОСОБА_1 вакантні посади в органах Національної поліції України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року було залишено без руху у зв`язку з тим, що вона оформлена без дотримання вимог статті 296 КАС України. Недоліки апеляційної скарги полягали у тому, що скаржник не надав документ про сплату судового збору.

Скаржнику надано строк для усунення недоліків - десять днів для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області повернуто на підставі частини другої статті 298 КАС України.

15 вересня 2021 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року у справі №160/15285/20.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною третьою статті 328 КАС України, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.

Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржником не виконано вимоги ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, а саме доказів щодо сплати судового збору до суду не надано.

За змістом пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк, вона повертається позивачеві.

Зі змісту ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року слідує, що копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом отримано 07 липня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, скаржник надіслав клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку із недостатнім фінансуванням.

Однак, сплата судового збору є обов`язком скаржника, а тому невиконання цього обов`язку, а також зловживання іншими процесуальними правами не може свідчити про незаконність ухвали суду.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно з частиною 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частин 1, 2 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано статтею 8 Закону України «Про судовий збір», приписи якої не містять підстав та умов для звільнення суб`єктів владних повноважень від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені апелянтом у клопотанні про відстрочення сплати судового збору обставини не можуть бути підставою для його задоволення в силу положень статті 8 Закону України «Про судовий збір», а тому в задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Крім того, судом апеляційної інстанції надано скаржнику достатньо часу для сплати судового збору.

Оскільки вимоги суду, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху не були виконані апелянтом, то суд повернув апеляційну скаргу.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліків скарги, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року у справі №160/15285/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк