Справа № 280/4808/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 жовтня 2021 року Справа № 280/4808/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Cіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу здійснити перерахунок збільшення до пенсії (ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») із середньомісячного заробітку, який встановлено з 01.03.2021 відповідно до ч. 2 п. 4-5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Постанови КМУ від 20.02.2019 №124, Постанови КМУ від 01.04.2020 №251, Постанови КМУ від 22.02.2021 №127;

- зобов`язати відповідача перерахувати позивачу починаючи з 01.03.2021 основну пенсію та підвищення до пенсії за понаднормативний стаж із розрахунку середньомісячного заробітку 6211,66 грн. відповідно до ч. 2 п. 4-5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Постанови КМУ від 20.02.2019 №124 та п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без застосування двоскладової формули.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що з 01.03.2021 він набув право на проведення перерахунку пенсії, відповідно до ч.2 п.4-5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127. Разом з тим, позивач вказує на те, що відповідачем протиправно йому було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії із розрахунку середньомісячного заробітку - 6211,66 грн., у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою судді від 15.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 14.07.2021 подав до суду відзив (вх. №39740), у якому, зокрема стверджує, що у випадку задоволення заявлених позовних вимог про зобов`язання відповідача перерахувати позивачу починаючи з 01.03.2021 основну пенсію та підвищення до пенсії за понаднормативний стаж із розрахунку середньомісячного заробітку 6211,66 грн. відповідно до ч. 2 п. 4-5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Постанови КМУ від 22.02.2021 №127 та п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без застосування двоскладової формули, суд фактично втрутиться у дискреційні повноваження відповідача, що буде порушенням норм процесуального права. Тому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 від 26.04.2012, перебуває на обліку в Запорізькому приміському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримую пенсію за віком, призначену у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) та Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - № 796), як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986 року.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.09.2018 по справі №0840/3256/18 було зобов`язано Запорізьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 , з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01.07.2018. Рішення суду набуло чинності 03.12.2018.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2019 по справі №280/929/19, яке набрало законної сили 08.07.2019, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправними дії Запорізького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку пенсії, на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.09.2018 по справі №0840/3256/18 зі збільшенням пенсії передбаченої ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без застосування двоскладової формули та зобов`язати Запорізьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області встановити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі 2422,85 грн. та здійснити розрахунок та забезпечити виплату недоотриманої пенсії за період з 01.07.2018, з урахуванням вже виплачених сум.

15.04.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01.03.2021 відповідно до п.2 ст.56 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2019 по справі №280/929/19, Постанови КМУ від 20.02.2019 №124, Постанови КМУ від 01.04.2020 №251, Постанови КМУ від 22.02.2021 №127.

Однак, листом №5410-4982/С-02/8-0800/21 від 27.04.2021 ГУ ПФУ в Запорізькій області із посиланням на виконання рішенням суду у справі від 14.05.2019 по справі №280/929/19 повідомлено позивача про відсутність підстав для проведення подальших перерахунків пенсії.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Частиною 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) встановлено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Пунктом 13 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 1058-IV встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - № 796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону № 796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону № 796-XII (в редакції чинній на час призначення, перерахунку за судовими рішеннями пенсії позивача) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Разом з тим, порядок перерахунку пенсій Законом № 796-XII не визначений, а тому за аналогією закону застосовуються положення Закону № 1058-ІV.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 1058-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, дана розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону № 796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

При цьому, суд вважає за необхідне відмітити, що з 01.01.2004, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону № 796-ХІІ без врахування положень Закону № 1058-IV є неможливим; і навпаки - застосування окремих положень Закону № 1058-IV не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону № 796-ХІІ.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону № 796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 07.07.2015 № 21-727а15 та Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 №К/9901/684/17.

Обставини справи свідчать про те, що позивач фактично обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом № 796-ХІІ.

Крім того, судовими рішеннями підтверджено право особи на перерахунок пенсії відповідно до вимог частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку.

Відповідно до статті 57 Закону № 796-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Пунктами 1 та 2 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 визначено, що цим Порядком відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон) визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Перерахунку підлягають пенсії, обчислені:

відповідно до Закону;

відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Отже, особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» (далі - Постанова № 127) установлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.

Таким чином, з 01.03.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_1 має бути проведений на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 127 від 22.02.2021 урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

А відтак, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від № 127 від 22.02.2021, позивач набув право на проведення перерахунку пенсії з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Суд зазначає, що фактично єдиною підставою для відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії, стало посилання відповідача на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2019 по справі №280/929/19, яким орган Пенсійного фонду зобов`язано виплачувати пенсію за віком у сумі 2422,85 грн. щомісячно.

Проте, суд зазначає, що ухвалення судового рішення жодним чином не перешкоджає перерахунку пенсії позивача, оскільки сума яка зазначена у рішенні суду зазначена на момент розв`язання спірних правовідносин та не є сталою, оскільки може змінюватись з урахуванням подальших змін та доповнень до положень чинного законодавства України. Є цілком логічним та очевидним, що після зміни нормативно-правового регулювання правовідносин між пенсіонером та органом Пенсійного фонду, рішення суду перестає регулювати такі відносини, а суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти відповідно до запроваджених норм законодавства, в даному випадку провести перерахунок пенсії та доплати за понаднормовий стаж роботи, із застосуванням коефіцієнту підвищення 1,11.

При цьому, суд вважає необґрунтованими вимоги про зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії без застосування двоскладової формули, оскільки доказів застосування такої формули позивачем не надано. А під час розгляду справи встановлено, що позивачу було в цілому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, а тому такі позовні вимоги є передчасними, а відтак задоволенню не підлягають.

При цьому, беручи до уваги, що відповідні повноваження відповідача щодо перерахунку пенсії є дискреційними повноваженнями, суд враховує положення обов`язкової до застосування судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладеної у рішенні по справі «Олссон проти Швеції» («Olsson v. Sweden») від 24.03.1988.

При вирішенні вказаної справи ЄСПЛ прийшов до висновку, що яка-небудь норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію. Проте досвід показує, що абсолютна точність недосяжна і що необхідність уникати надмірної жорсткості формулювань і слідувати за обставин, що змінюються, веде до того, що багато законів неминуче викладені в термінах, які більшою чи меншою мірою є невизначеними.

Фраза «передбачено законом» не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципом верховенства права. Таким чином, мається на увазі, що у внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічних властей у здійснення прав, охоронюваних inter alia п. 1 ст. 8.

Закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання держави.

Крім того, згідно п. 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також ЄСПЛ вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання «необхідним у демократичному суспільстві», Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне зазначити, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Також суд відхиляє посилання представника відповідача на те, прийнявши рішення про зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію суд втрутиться в дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду, оскільки дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень полягають саме в виборі одного з юридично допустимих рішень, що кореспондується з конституційним принципом, закріпленим в статтею 19 Конституції України, відповідно до якого, орган державної влади зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи, державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача судові витрати у відповідності до ст. 139 КАС України не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005, ) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок пенсії відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із середньомісячного заробітку, який встановлено з 01.03.2021 відповідно до ч. 2 п. 4-5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Постанови КМУ від 20.02.2019 №124, Постанови КМУ від 01.04.2020 №251, Постанови КМУ від 22.02.2021 №127.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) починаючи з 01.03.2021 основну пенсію та підвищення до пенсії за понаднормативний стаж із розрахунку середньомісячного заробітку 6211,66 грн. відповідно до ч. 2 п. 4-5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Постанови КМУ від 20.02.2019 №124 та п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 04 жовтня 2021 року.

Суддя А.В. Сіпака