Справа № 160/7835/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 160/7835/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання Солодкова К.А.

за участі представника позивача Трофімова Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 р. (суддя Турова О.М., повне судове рішення складено 19.01.2021 р.) в справі № 160/7835/20 за позовом Адвокатського бюро «Бивалін Олександр Вікторович» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокатське бюро «Бивалін Олександр Вікторович» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення № 48431/04-36-51-31 від 28.12.2019 р. про анулювання реєстрації платника єдиного податку з юридичних осіб третьої групи, зобов`язання відновити реєстрацію платника єдиного податку шляхом включення до реєстру платників єдиного податку, визнання протиправною відмову у прийнятті податкової декларації від 12.05.2020 р., реєстраційний номер 30397.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення начальника Соборного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №48431/04-36-51-30 від 28.12.2019 р. про анулювання реєстрації платника єдиного податку з юридичних осіб третьої групи Адвокатського бюро «Бивалін Олександр Вікторович» (); зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області поновити реєстрацію Адвокатського бюро «Бивалін Олександр Вікторович» як платника єдиного податку з юридичних осіб третьої групи з 01.01.2020 р. та включити до Реєстру платників єдиного податку; визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області у прийнятті податкової декларації платника єдиного податку з юридичних осіб третьої групи за І квартал 2020 року від 12.05.2020 р. №30397, поданої Адвокатським бюро «Бивалін Олександр Вікторович» (), оформлену листом від 14.05.2020 р. №47195/10/04-36-51-30; визнано податкову декларацію платника єдиного податку з юридичних осіб третьої групи Адвокатського бюро «Бивалін Олександр Вікторович» () за І квартал 2020 року від 12.05.2020 р. №30397 прийнятою відповідно до п. 49.13 ст. 49 Податкового кодексу України у день її фактичного отримання контролюючим органом, а саме: 12 травня 2020 року; стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Адвокатського бюро «Бивалін Олександр Вікторович» () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4204,00 грн.

Позивачем 05.01.2021 р. подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ГУ ДПС у Дніпропетровській області витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 р. заява задоволена частково, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Адвокатського бюро «Бивалін Олександр Вікторович» () судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн., у стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати додаткове рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції не враховано відсутності договору про надання правничої допомоги, а також документів на підтвердження оплати послуг з надання правничої допомоги. Також вказує на неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити додаткове рішення без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.10.2021 р. допущена заміна відповідача допущена заміна відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () правонаступником Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області як відокремленим підрозділом ().

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з наступного.

Між позивачем (клієнт) та Адвокатським бюро «Трофімов Дмитро Юрійович» 20.06.2020 р. укладено договір №20/06/2020 про надання правової (правничої) допомоги, а 20.06.2020 р. укладено додаткову угоду № 1 від 20.06.2020 р. до цього договору, за умовами якого розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремими додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього договору; сторони погоджуються з тим, що клієнтом сплачується на користь бюро грошова винагорода за успішне вирішення справи клієнта у суді першої, апеляційної, касаційної інстанції (так званий «гонорар успіху»), розмір якої визначається додатковою угодою.

Пунктом 1 додаткової угоди №1 від 20.06.2020 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 20/06/2020 від 20 червня 2020 року передбачено, зокрема, що сторони погодили орієнтовний перелік послуг з правової допомоги бюро, їх вартість, та порядок оплати.

Також п. 2 та абз. 1 п. 3 додаткової угоди №1 від 20.06.2020 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 20/06/2020 від 20 червня 2020 року встановлено, що оплата вартості юридичних послуг (правової допомоги) здійснюється клієнтом після набрання рішенням суду законної сили, протягом десяти днів. Оплата грошової винагороди в разі вирішення спору на користь клієнта у суді першої інстанції здійснюється клієнтом після набрання рішенням суду законної сили, протягом десяти днів. Вирішення спору на користь клієнта вважається як часткове, так і повне задоволення позовних вимог.

Після винесення судового рішення у справі 160/7835/20 адвокатським бюро Трофімов Дмитро Юрійович та клієнтом підписано акт приймання-передачі послуг за договором про надання правової (професійної правничої) допомоги № 20/06/2020 від 20 червня 2020 року, відповідно до якого: підготовка та подання адміністративного позову щодо оскарження рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку з юридичних осіб третьої групи №48431/04-36-51-30 від 28.12.2019 (в тому числі направлення адвокатських запитів до ДПС доказів) вартість 5000 грн.; кількість годин 24; дата виконання 10.07.2020 р.; представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції (подання заяви про розгляд клопотання про витребування доказів в письмову провадженні) - вартість 500 грн.; кількість годин 1; дата виконання 06.10.2020 р.; представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції - вартість 1000 грн.; кількість годин 1; дата виконання 28.10.2020 р.; представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції (судове засідання судом знято з розгляду в зв`язку з находженням судді у відпустці) - вартість 500 грн.; кількість годин 1; дата виконання 25.11.2020 р.; представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції в судовому засіданні - вартість 1000 грн.; кількість годин 1; дата виконання 29.12.2020 р.; а всього на загальну суму 8000,00 грн., 28 годин.

Погодившись з доводами відповідача, що витрати на оплату послуг адвоката з підготовки та подання адміністративного позову щодо оскарження рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку з юридичних осіб третьої групи №48431/04-36-51-30 від 28.12.2019 (в тому числі направлення адвокатських запитів до ДПС доказів) у сумі 5000 грн. та витрачанням на це 24 годин не є співмірними зі складністю справи, об`ємом виконаних адвокатом робіт (наданими послугами), а також часом, витраченим на їх виконання, оскільки до матеріалів позовної заяви, які надані представником позивача, долучено лише один адвокатський запит за вих. №1/20/06/2020 від 20.06.2020 р., складений представником позивача адвокатом Трофімовим Д.Ю., а дана справа є нескладною у правовому розумінні, містить невеликий обсяг доказів та не має значного публічного інтересу, суд першої інстанції дійшов висновку про завищення позивачем розміру та про те, що підтвердженими належними та допустимими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України доказами є витрати позивача на професійну правничу допомогу саме у сумі 4500,00грн. При цьому, такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим на виконання цих робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Щодо «гонорару успіху» у розмірі 1000,00 грн. суд першої інстанції вважав, що оскільки узгодженість «гонорару успіху» становить обов`язковий характер лише для клієнта та адвоката, ці витрати не пов`язані безпосередньо із представництвом та наданням послуг адвоката, з огляду на те, що даний спір є нескладним та не містить вимог майнового характеру, чим не обґрунтовується понесення клієнтом додаткових витрат на оплату «гонорару успіху», суд з урахуванням обставин у цій справі вважав вимоги про відшкодування таких витрат за рахунок відповідача такими, що задоволенню не підлягають.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Доводами апеляційної скарги є не співмірність витрат на професійну правничу допомогу, яка стягнута на користь позивача, зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), а також не підтвердження доказами розміру понесених витрат на правничу допомогу.

Судом встановлено, що в обґрунтування клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн. позивач посилається на договір про надання правничої допомоги з Адвокатським бюро «Трофімов Дмитро Юрійович» від 20.06.2020 р. № 20/06/2020, додаткову угоду № 1, акт приймання-передачі послуг за договором про надання правової допомоги.

Договір про надання правничої допомоги надано до позовної заяви, інші документи (додаткову угоду та акт приймання-передачі послуг за договором) надані до заяви про ухвалення додаткового рішення (а.с. 10-11, 160-169).

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт перший частини третьої статті 132 КАС).

За змістом частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 139 КАС України, яка регулює питання розподілу судових витрат, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Здійснюючи апеляційний перегляд додаткового рішення суду першої інстанції про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, зважаючи на доведеність факту надання позивачу професійної правничої допомоги адвокатським бюро «Трофимов Дмитро Юрійович» договором про надання професійної правничої допомоги, додатковою угодою, якою встановлено види правничої допомоги та вартість, актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), недоведеність відповідачем неспімірності розміру витрат, стягнутих судом першої інстанції (4500 грн.) зі складністю справи, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн.

Доводи апелянта про не врахування судом першої інстанції неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, на підготовку процесуальних документів та щодо участі у справі в суді, а також зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на їх підготовку та участь в судовому засіданні, спростовані приведеними вище висновками суду.

Посилання на не надання позивачем документів, передбачених частиною четвертою статті 134 КАС України, зокрема, договору про надання правничої допомоги, є цілком безпідставними, адже матеріали справи містять договір, додаткову угоду, про що вказано судом вище.

Стосовно доводів апелянта про ненадання позивачем документу про оплату наданої правничої допомоги суд зазначає наступне.

За частиною сьомою статті 139 КАС розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина п`ята статті 242 КАС).

Верховним Судом в постановах від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20), від 5 березня 2021 року (справа № 200/10801/19-а), від 16 березня 2021 року (справа №520/12065/19), в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року (справа №922/445/19) сформульовано правовий висновок, відповідно до якого відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний підхід щодо застосування положення частини сьомої статті 139 КАС України у разі відсутності документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за умови погодження сторонами при укладанні договору про надання правничої допомоги оплати таких витрат у майбутньому, застосовано Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі №813/481/18, де сформовано висновок про помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки договором про надання правової допомоги обумовлено час оплати протягом кількох місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті.

Враховуючи приведені висновки Верховного Суду та приписи частини сьомої статті 139 КАС України, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, та, відповідно, про стягнення з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 р. в справі № 160/7835/20 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 р. в справі № 160/7835/20 за позовом Адвокатського бюро «Бивалін Олександр Вікторович» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 04.10.2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.10.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко