Справа № 320/11917/21
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

01 жовтня 2021 року м. Київ Справа № 320/11917/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного

позову ОСОБА_1
до третя особа: проприватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алли Вікторівни, Акціонерне товариство "Банк Форвард", визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алли Вікторівни (далі відповідач), третя особа: Акціонерне товариство "Банк Форвард", в якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

- постанову відповідача від 18.08.2021 ВП № 66563888 про відкриття виконавчого провадження;

- постанову відповідача від 18.08.2021 ВП № 66563888 про арешт коштів боржника;

- постанову відповідача від 18.08.2021 ВП № 66563888 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- постанову відповідача від 18.08.2021 ВП № 66563888 про стягнення з боржника основної винагороди.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати відповідача закрити виконавче провадження № 66563888.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

30.09.2021 до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом зупинення до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі:

- виконавчого провадження № 66563888;

- дії постанов відповідача від 18.08.2021 ВП № 66563888 про арешт коштів боржника, 18.08.2021 ВП № 66563888 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та 18.08.2021 ВП № 66563888 про стягнення з боржника основної винагороди.

В обґрунтування наведеної вище заяви позивач посилається на те, що приватним виконавцем протиправно та за відсутності визначених законодавством підстав відкрито виконавче провадження № 66563888.

Так, позивач стверджує, що виконавчий документ - виконавчий напис приватного нотаріуса від 29.07.2021 № 3226 підлягав поверненню стягувачу на підставі пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII як такий, що пред`явлений не за місцем його виконання.

За таких обставин, на думку позивача, постанова відповідача від 18.08.2021 ВП № 66563888 про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи, прийняті в рамках виконавчого провадження № 66563888, є очевидно протиправними.

Крім того, позивач зазначає, що накладення арешту на його рахунки перешкоджає нормальній життєдіяльності його родини.

За наведених обставин, на думку позивача, вжиття судом заходів забезпечення позову є необхідною умовою для ефективного захисту його порушених прав та інтересів.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Цією ж статтею передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує така небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка у разі невжиття судом заходів забезпечення позову в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводять до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, оскільки вживається судом з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних рішень, дій та бездіяльності з боку відповідача, щоб забезпечити в подальшому реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем існування передбачених статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України підстав, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Так, заявник не довів суду існування обставин, які без вжиття судом відповідних заходів вказували б на неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача або необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення в майбутньому.

Крім того, жодних документальних свідоцтв на підтвердження відсутності в родині позивача інших джерел доходів, ніж ті кошти, на які накладено арешт, позивачем до заяви не приєднано.

Позивачем також не надано суду належних та достатніх доказів в обґрунтування очевидної протиправності оскаржуваних в рамках даної адміністративної справи рішень.

Так, копії сторінок паспорту громадянина України подано позивачем у нечитабельному вигляді, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити місце реєстрації позивача на підтвердження/спростування його доводів про пред`явлення виконавчого документа не за місцем його виконання.

Суд також наголошує, що частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено виключний перелік заходів забезпечення позову, які можуть вживатись судом, серед яких такий вид забезпечення як зупинення виконавчого провадження відсутній.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Харченко С.В.