Справа № 280/4377/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Справа № 280/4377/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопромторг» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі-позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопромторг» (далі відповідач), в якому позивач просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТОВ «Нафтопромторг» у вигляді зупинення експлуатації будівель приміщень, розташованих за адресою: 93013, Луганська область, м.Лисичанськ, вул.Малиновського, буд.34, до повного усунення всіх порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки в зазначеній будівлі, вказаних в Акті перевірки від 14.05.2021 №26.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами проведеної перевірки позивачем встановлено порушення вимог правил пожежної та техногенної безпеки при експлуатації приміщень ТОВ «Нафтопромторг» за адресою: 93013, Луганська область, м.Лисичанськ, вул.Малиновського, буд.34, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, у зв`язку з чим наявні підстави для зупинення експлуатації вищевказаного приміщення до усунення виявлених порушень. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що порушення перелічені в акті не є суттєвими та мають формальний характер без чіткої конкретизації. Відповідач зазначає, що ТОВ «Нафтопромторг» вже розпочало усувати виявлені порушення та вважає, що достатнім заходом реагування для усунення порушень був би припис, за наслідками якого підприємство надало відповідь про усунення порушень. З урахуванням викладеного у відзиві, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 12.05.2021 по 14.05.2021 співробітниками ГУ ДСНС України у Запорізькій області проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якого складено Акт №26 від 14.05.2021.

В ході проведення перевірки позивачем встановлено, що об`єкти відповідача за адресою: 93013, Луганська область, м.Лисичанськ, вул.Малиновського, буд.34, експлуатуються з порушенням норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, зокрема:

- біля місця розташування пожежного гідранту та пожежної водойми не встановлено покажчик (об`ємний зі світильником або плоский із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на ньому: літерного індексу ПГ та ПВ цифрового значення відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням ви водопровідної мережі (тупикова чи кільцева), а також W ПВ;

- відсутнє зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння які слід установлювати згідно ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір», ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности». Знаки повинні бути розміщені на видимих місцях на висоті 2-2,5 м від рівня підлоги як усередині, так і поза приміщеннями (за потреби);

- не розміщені шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення переносні вогнегасники в приміщенням будівлі АЗС;

- відсутня жорстка буксирна штанга довжиною не менше 3 м для евакуації транспортних засобів;

- допущено експлуатацію АЗС без переносного газоаналізатора у вибухозахищеному виконанні;

- не надано акт перевірки пожежних гідрантів;

- АЗС не забезпечена первинними засобами пожежогасіння згідно з нормами належності (територія заправки рідким пальним). Порошковий вогнегасник ВП-100;

- керівник об`єкту не пройшов навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки та недотримав відповідне посвідчення;

- працівники об`єкту не пройшли навчання за програмою з пожежно-технічного мінімуму та не отримали відповідне посвідчення;

- відсутня інформація про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії;

- не надано технічної документації щодо підтримання експлуатаційної придатності (технічне обслуговування) СПЗ;

- у приміщенні щитової допущено складування горючих матеріалів;

- не надано підтверджуючих матеріалів щодо створення матеріального резерву для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;

- не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки;

- допущено допуск до роботи працівників, які не пройшли навчань, інструктажів і перевірки знань з питань цивільного захисту, зокрема з техногенної безпеки;

- не проводяться об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту;

- на об`єкті підвищеної небезпеки відсутня автоматизована система раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та система оповіщення;

- лінії живлення до побутового кондиціонера в будівлі операторної, не забезпечено автономним пристроєм електричного захисту незалежно від наявності захисту на загальній лінії, яка живить групу кондиціонерів;

- на в`їздах та виїздах з території АЗС відсутні похилі підвищення заввишки не менше ніж 0,2 м або дренажні лотки для відведення забруднених нафтопродуктами атмосферних опадів в очисні споруди;

- допущено захаращування шляхів евакуації торгівельним обладнанням (коридор будівлі АЗС).

У зв`язку із виявленими вищевказаних порушень позивач звернувся до суду з позовом для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

В ході судового розгляду адміністративної справи судом встановлено, що відповідачем на даний час усунуто частину виявлених порушень, що були підставою для адміністративного позову.

Так, судом встановлено, що у період з 01.07.2021 по 06.07.2021 співробітниками ДСНС проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якого складено Акт №37 від 06.07.2021.

Відповідно до висновків Акту №37 від 06.07.2021 з порушень, які слугували підставою для звернення ДСНС з даним позовом до суду, на думку позивача, залишились не усунутими наступні: ч.1 ст.53 КЦЗУ на об`єкті підвищеної небезпеки відсутня автоматизована системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та система оповіщення.

Отже, суд під час вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, виходить із порушень, що зазначені в останньому Акті перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що законом, який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) є Закон України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності».

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Відповідно до ч.1 ст.64 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України) центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно ч.1 ст.67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить:

11) складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень;

12) звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною 2 статті 68 КЦЗ України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Суд зазначає, що зі змісту даної норми слідує, що право на звернення до суду виникає у органу державного нагляду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, та за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи із системного аналізу положень КЦЗ України та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи ДСНС мають право звертатися до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей. У разі якщо такі порушення не створюють загрозу життю та здоров`ю людей, орган ДСНС зобов`язаний скласти припис за допомогою якого зобов`язати підконтрольний об`єкт усунути виявлені порушення та застосувати штрафні санкції у разі невиконання у встановлені строки припису, що не потребує зупинення виробництва та відповідно звернення до адміністративного суду.

Тобто, предметом судового розгляду даної адміністративної справи не є питання наявності порушень з боку відповідача вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки як таких, а є саме питання чи є встановленні позивачем порушення такими, що створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, що в свою чергу є підставою для застосування судом заходів реагування у сфері державного нагляду.

Відповідно до ч.1 ст.53 КЦЗ України, на об`єктах підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення на них загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, створюються та функціонують автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (далі автоматизовані системи).

Частиною 4 статті 53 КЦЗ України передбачено, що вимоги до автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення, а також їх улаштування, експлуатації і технічного обслуговування визначаються правилами, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

В обґрунтування власної позиції позивач посилається на положення пункту 5.2.22 ДБН В.2.5-76:2014, відповідно до якого, у разі відсутності підтвердження з боку ПЦС факту отримання тривожного сповіщення СРВНСО повинна здійснювати автоматичне телефонне з`єднання з оперативно-диспетчерською службою відповідного аварійно-рятувального підрозділу, на який відповідно до плану локалізації і ліквідації аварії покладено оперативне реагування на НС, з подальшою передачею тривожного мовного повідомлення, що містить ідентифікатор електронної картки аварії.

Разом з тим, пункт 5.2.22 ДБН В.2.5-76:2014, на дату проведення перевірки відповідача, вже було вилучено з положень ДБН В.2.5-76:2014, а тому посилання на нього позивача є безпідставним.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до пункту ї частини 2 статті 69 КЦЗ України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови: з питань техногенної безпеки у разі: відсутності або несправності на об`єкті підвищеної небезпеки автоматизованої системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення.

За таких обставин, суд зазначає, що відсутність/несправність автоматизованої системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення є підставою для видачі відповідного розпорядчого документа на усунення порушення, а не підставою для зупинення експлуатації приміщення та діяльності підприємства.

На переконання суду, відсутність/несправність автоматизованої системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення не є порушенням, яке достатнім для зупинення діяльності підприємства.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що таке порушення безпосередньо не створює реальної загрози життю та здоров`ю людей, з огляду і на те, що відповідачем укладено договори з ГУ ДСНС у Луганській області на постійне обслуговування аварійно-рятувальними службами, а також укладено договір з ТОВ «Набат-ВК» на технічне обслуговування та виведення сигналів на пульт централізованого спостереження установок пожежної автоматики.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (93406, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Новікова, буд.1б, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопромторг» (69063, м.Запоріжжя, вул.Глісерна, буд.8, кімната 30, ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова