Справа № 400/1010/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
29 вересня 2021 р. № 400/1010/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про зобов`язання відповідача подати в установлений судом строк звіт про виконання рішення суду по справі № 400/1010/20

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про:заява про встановлення судового контролю,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.07.2020р. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_3 ) задоволено частково: зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) компенсацію за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 21 серпня 2017 року по 21 грудня 2019 року.

Вказане вище рішення суду набрало законної сили 25.08.2020р.

На виконання зазначеного рішення від 22.07.2020р. судом 28.08.2021р. видано виконавчий лист зобов`язального характеру.

15.09.2021р. до суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Труби К.Б. надійшла заява, в якій представник просить зобов`язати військову частині НОМЕР_1 подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення з розрахунком компенсації за затримку повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 із зазначенням розміру заробітної плати за останні два місяці служби позивача перед звільненням.

В заяві від 15.09.2021р. представник позивача вказав, що військової частиною на виконня рішення суду від 20.07.2020р. було виплачено 174390,08грн. На запит позивача до Військової частини НОМЕР_1 про надання розрахунку сплаченої суми компенсації, позивач отрима повідомлення відповідача про перерахування ОСОБА_1 174390,08грн., копію платіжного доручення від 26.02.2021р. на суму 28635032,46грн. та копію розрахунку потреб військовослужбовців, звільнених з військової служби за січень 2021 року. Позивач вважає, що з зазначених документів неможливо встановити яким чином проводився розрахунок компенсації, належної до виплати ОСОБА_1 по рішенню суду від 22.07.2020 року.

Крім того, позивач в заяві зазначив, що відповідач невірно розрахував компенсацію, яку йому необхідно було сплатити та не навів належного розрахунку. Оскільки грошову компенсацію за неотримане речове майно позивачу не виплачено в день його виклбчення зі списків особвого складу військової частини, то при звільненні відповідач не провів з позивачем повного розрахунку. Тому, відповідно до ст.117 КЗпП України позивач має право на виплату середнього заробітку за весь період затримки такого розрахунку, який обчислюється згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року №100.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходить з наступного.

Позивач вважає, що виконуючи рішення суду від 22.07.2020р. по справі № 400/1010/20 відповідач випалтив позивачу 174390,08грн. грошової компенсації. Проте, при звільненні зі служби відповідач не провів з позивачем повного розрахунку. Тому, відповідно до ст.117 КЗпП України позивач має право на виплату середнього заробітку за весь період затримки такого розрахунку. За таких обставин, позивач змушений звертатися до суду з даною заявою.

Виходячи з наданих представником позивача до заяви документів, суд не вбачає доказів обгрунтованого розразунку суми компенсації в розмірі 174309,08грн., що була виплачена відповідачем ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 22.07.2020р. по справі № 400/1010/20.

Отже, з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач виплатив позивачу грошову компенсацію в розмірі 174309,08, яка розраховна самим відповідачем, проте не підтверджена належним розрахунком такої суми.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у ст. 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З метою забезпечення виконання судового рішення ст. 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга ст. 382 КАС України).

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Отже, суд вважає, що заява представника позивача від 15.09.2021р. підлягає задоволенню, тому слід встановити відповідачу строк для подачі звіту про повне та належне виконання рішення суду від 22.07.2020р. по справі № 400/1010/20.

Керуючись ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Зобов`язати Військову частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у строк протягом 30 днів з моменту отримання цієї ухвали подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду по справі № 400/1010/20 від 22.07.2020 року з обгрунтованим розрахунком суми грошової компенсації виплаченої ОСОБА_1 на виконання рішення суду по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Ухвала підписана суддею 30.09.2021 р.

Суддя І. А. Устинов