Справа № 466/5992/21
Суддя: Курницька В. Я.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/5992/21
№ провадження 2-а/453/22/21
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2021 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Курницької В.Я.,

з участю секретаря судових засідань Трембач М.М.,

без участі сторін;

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу 1, роти 4, батальйону 2 управління патрульної поліції у Львівській області Кригуль Романа Степановича, Департаменту Департамент патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 , через свого представника Поліковського Г.М., звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача - інспектора взводу 1, роти 4, батальйону 2 управління патрульної поліції у Львівській області Кригуль Романа Степановича про скасування постанови серії БАА № 574885 від 09.06.2021 року. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що із винесенням постанови серії він не був згідний, оскільки 09.06.2021 року позивач не здійснював керування транспортним засобом, даний транспортний засіб не належить йому на праві власності/користування/розпорядження. Інформація про даний транспортний засіб позивачу взагалі не відома. Зазначає, що постанову було складено в його відсутності, в графі «місце проживання (перебування)» зазначено адресу, за якою позивач ніколи не проживав. Наводить позивач і інші підстави, з яких вважає оскаржувані постанови незаконними та просить їх скасувати, провадження у справах закрити, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Згідно з ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06.07.2021 року матеріали № 466/5992/21 за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1, роти 4, батальйону 2 управління патрульної поліції у Львівській області Кригуль Р.С. про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі направлені за підсудністю до Сколівського районного суду Львівської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана вище адміністративна справа передана для розгляду судді Курницькій В.Я.

Ухвалою від 06.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України, на 12.08.2021 року.

Розгляд справи відкладався на 20.09.2021 року.

Відповідач - інспектора взводу 1, роти 4, батальйону 2 управління патрульної поліції у Львівській області Кригуль Романа Степановича - будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, явку в судове засідання не забезпечив, про причини неявки не повідомив. Відзиву на позовну заяву відповідачем також не подано, незважаючи на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 06.07.2021 року.

26.08.2021 року представником відповідача було подано клопотання про зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення витрат на правову допомогу, в якому предстаник відповідача просить у задоволенні вимоги щодо стягнення судових витрат у частині заявленої суми на надання правничої допомоги відмовити.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області Департамент патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) залучено до участі у справі як другого відповідача.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, причин неявки до відома суду не довели.

У відповідності до ст. 205 КАС України суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представників сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Суд всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, 09.06.2021 року інспектором взводу 1, роти 4, батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кригуль Романом Степановичем винесено постанову серії БАА № 574885 від 09.06.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень за вчинення правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Із даної постанови вбачається, що 09.06.2021 року о 01:35 год. в м. Львів по вул. Замарстинівська, 144 ОСОБА_1 керував транспортним засобом з державним номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу та не пред`явив на вимогу реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 280 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оскаржувана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення та таких не було надано суду.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

З наданих позивачем пояснень суд не може встановити факт порушення позивачем правил дорожнього руху.

Відповідачем, всупереч нормам закону, не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікується судом як визнання позову (ч.4 ст.159 КАС України).

Про визнання позову свідчить і подане представником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чабан Я.С. клопотання про зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення витрат на правову допомогу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ст. 276 КУпАП).

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП).

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів владних повноважень.

На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена до суду не надійшло доказів на спростування доводів позивача, в тому числі і щодо того, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, даний транспортний засіб не належить йому на праві власності/користування/розпорядження, а тому з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності позивача - закриттю.

Крім того, скасовуючи постанови, суд зазначає, що додатково визнавати їх незаконними відсутні правові підстави, оскільки це не передбачено ст. 286 КАС України. Тому суд в частині визнання постанов незаконними суд відмовляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вимоги ст. ст. 132, 139, 143 ЦПК України, суд стягує з Департамент патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 454 грн. 00 коп. судового збору.

Щодо витрат на правничу допомогу, то суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на те, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, так само як і договір про надання правничої допомоги позивачем не надано, підстави для стягнення таких з відповідача відсутні.

Керуючись ст. ст.2, 77, 90, 132, 134, 139, 143, 241-246,286,293 КАС України, ст. ст. 9, 251, 280, ч.1 ст. 293 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту Департамент патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія БАА № 574885 від 09.06.2021 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень за вчинення правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути з Департаменту Департамент патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) судового збору.

В задоволенні позовних вимог до інспектора взводу 1, роти 4, батальйону 2 управління патрульної поліції у Львівській області Кригуль Романа Степановичавідмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.Я. Курницька