Справа № 140/9761/21
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/9761/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2021 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування та виплати, як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, та зобов`язання здійснити перерахунок та виплатити, як учаснику бойових дій, разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 6800,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 визнано неповажними підстави, вказані у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, позовну заяву було залишено без руху та роз`яснено, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали позивач має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати підстави для поновлення строку, надати відповідні докази на їх підтвердження.

Копію ухвали від 13.09.2021 про залишення позовної заяви без руху позивач одержав 20.09.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

27.09.2021 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з цим позовом, яке обґрунтоване тим, що строк звернення до суду з цим позовом був пропущений з поважних причин, а саме у зв`язку із запровадженням карантину та перебуванням на лікуванні.

Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, повторно подане клопотання про поновлення строку звернення до суду та додані до нього документи, дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду необхідно відмовити, а позовну заяву - повернути, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, 30.09.2020 - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги за 2020 рік і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Відтак, перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з даним позовом необхідно обраховувати з 30.09.2020 (вказана позиція узгоджується з відповідними висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 06.02.2018 у справі №607/7919/17, в яких Верховний Суд встановив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована), тобто, позивач міг звернутися до суду з цим позовом в строк до 30.03.2021.

Разом з тим, позовну заяву скеровано до суду поштовим зв`язком лише 07.09.2021, тобто із значним пропуском строку звернення до суду.

При вирішенні клопотання про поновлення строку звернення до суду суд виходить з того, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою (вказані висновки щодо застосування норм права в частині застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19).

Суд звертає увагу, що розмір разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік (1390,00 грн.) був відомий позивачу при її отриманні у 2020 році. При цьому, одержання представником позивача листа відповідача від 03.08.2021 № 11.2-8.5/8864/2021 у відповідь на адвокатський запит не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав щодо виплати у належному розмірі разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Згідно із пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Отже, за приписами пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними і такими, що дійсно зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивач вказав про запровадження карантину, та як особа, що знаходиться в зоні ризику, намагався уникати контакту зі сторонніми для зменшення ризику зараження, що є однією із поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Проте, на думку суду, саме по собі запровадження на усій території України з 12.03.2020 карантину та перебування позивача у зоні ризику не можна вважати поважною причиною пропуску строку на звернення до суду, запроваджені Урядом України протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 не створювали позивачу перешкод у своєчасному зверненні до суду з цим позовом в строк до 30.03.2021.

Крім того, покликаючись на стан свого здоров`я та проходження лікування як на поважну підставу пропуску строку звернення до суду, до повторно поданого клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду від 23.09.2021 позивач надав довідки та виписки із медичних карток, які підтверджують діагноз та факт проходження лікування лише протягом 2010 - 2019 р.р., тоді як жодних доказів на підтвердження діагнозу та перебування на лікуванні саме у 2020 - 2021 р.р. (зокрема, медичні довідки про стаціонарне, амбулаторне чи санаторно-курортне лікування, виписки з історії хвороби тощо) позивач не надав, що позбавляє можливості чітко встановити періоди лікування та тяжкість захворювань. При цьому, позивач також не подав клопотання про витребування доказів, оформлене відповідно до статті 80 КАС України, або ж клопотання у порядку статті 121 КАС України про продовження процесуального строку, встановленого судом для усунення недоліків позовної заяви.

За правилами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із частиною другою статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом є пропущеним, вказані позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду підстави для поновлення вказаного строку є неповажними, при цьому, належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку позивачем не надано, тому у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду необхідно відмовити, а позовну заяву - повернути на підставі частини другої статті 123, пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.

Керуючись частиною другою статті 123, пунктом 9 частини четвертої, частинами п`ятою - сьомою статті 169, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії та додані до неї документи повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами, а копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.М.Валюх