Справа № 640/12842/21
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м. Київ № 640/12842/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомДержавної служби України з надзвичайних ситуацій
до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна служба України з надзвичайних ситуацій з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (головний державний виконавець Яковенко В.А.), в якому просила визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Яковенка В.А. та скасувати постанови про накладення штрафу від 15.03.2021 та від 14.04.2021 у виконавчому провадженні №59962500.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2021 суду прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, призначив судове засідання для розгляду справи на 22.06.2021.

22.06.2021 суд на підставі вимог ч. 6 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю оскаржуваних постанов про накладення на позивача штрафу у зв`язку з невиконанням рішення суду про поновлення на посаді поновленого судом працівника Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Зокрема, зазначені постанови винесено державним виконавцем без урахування об`єктивної виконання позивачем рішення суду, оскільки поновлення згаданого позивача належить до повноважень Кабінету Міністрів України, а не до Державної служби України з надзвичайних ситуацій також був відповідачем у справі про поновлення цього працівника на посаді.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд відмовити у її задоволенні з огляду на необґрунтованість позовних вимог, стверджуючи, що оскаржувані постанови, винесені відповідно до законодавства в межах виконавчого провадження, де позивач є боржником та належним чином не виконує рішення суду. Накладення на позивача штрафів є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №826/7297/15, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 та постановою Верховного Суду від 28.10.2020, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, треті особи: Міністерство внутрішніх справ України, заступники Голови Державної служби з надзвичайних ситуацій України Аверянов О.В. та Білошицький Р.М., про визнання протиправним і скасування розпорядження Кабінету Міністрів України про звільнення ОСОБА_1 , поновлення його на посаді, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнано протиправним і скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №242-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій»; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015; стягнуто на користь ОСОБА_1 з Державної служби України з надзвичайних ситуацій середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 16.05.2018 у розмірі 463 583,48 грн. (чотириста шістдесят три тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні 48 коп), допущено до негайного виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій та в частині стягнення з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 16.05.2018 у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 11 975,20 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 20 коп.).

21.05.2018 на виконання вказаного судового рішення, Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист №826/7297/15, в якому зазначено про необхідність виконання рішення суду про визнання протиправним і скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №242-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій»; поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015; стягнення на користь ОСОБА_1 з Державної служби України з надзвичайних ситуацій середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 16.05.2018 у розмірі 463 583,48 грн. (чотириста шістдесят три тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні 48 коп.). Стягувачем у виконавчому листі вказано ОСОБА_1 , боржником - Державну службу України з надзвичайних ситуацій. Зазначено, що рішення підлягає до негайного виконання.

04.09.2019 на виконання вказаного виконавчого листа головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову ВП №59962500 про відкриття виконавчого провадження, в якій боржника Державну службу України з надзвичайних ситуацій зобов`язано негайно виконати рішення суду.

Листом від 26.09.2019 №28-13708/282 Державна служба України з надзвичайних ситуацій повідомила державного виконавця про неможливість виконання вищевказаного рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015, оскільки відповідно до приписів законодавства питання його поновлення на указаній посаді належить до повноважень Кабінету Міністрів України. Відтак, в цій частині указане рішення підлягає виконанню саме Кабінетом Міністрів України. У свою чергу, Державна служба України з надзвичайних ситуацій на підставі акта Кабінету Міністрів України про призначення на вищевказану посаду у триденний строк видає наказ (розпорядження) за місцем роботи, в якому зазначається дата початку роботи на цій посаді. З огляду на викладене Державна служба України з надзвичайних ситуацій, керуючись статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України, просила відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернутися до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про встановлення способу виконання рішення суду шляхом скасування наказу ДСНС (по особовому складу цивільного захисту) від 25.03.2015 №165 «Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України» після скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №242-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови ДСНС» відповідно до пункту 15 порядку розгляду питань, пов`язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №298.

Враховуючи указаний лист, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою від 11.11.2019 №20.1/59962500/16, в якій просив встановити для ДСНС такий порядок виконання рішення названого суду від 16.05.2018 №826/7297/15: «Скасувати наказ ДСНС по особовому складу цивільного захисту від 25.03.2015 №165 «Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України» після скасування розпорядження КМУ від 25.03.2015 №242-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови ДСНС» та видати наказ про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови ДСНС України після прийняття такого розпорядження КМУ».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №826/7297/15 Окружний адміністративний суд міста Києва відмовив у задоволенні вищевказаної заяви про встановлення порядку виконання рішення.

У подальшому у зв`язку з невиконанням Державною службою України з надзвичайних ситуацій без поважних причин рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015 державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. виніс постанову від 15.03.2021 ВП №59962500 про накладення на Державну службу України з надзвичайних ситуацій штрафу в розмірі 5 100,00 грн.

У зв`язку з повторним невиконанням згаданого судового рішення суду державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. постановою від 14.04.2021 ВП №59962500 наклав на Державну службу України з надзвичайних ситуацій штраф у розмірі 10 200,00 грн.

Оцінюючи правомірність оскаржуваних дій та постанов державного виконавця, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» (далі також - Закон №1404-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини першої статті 3 Закон №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, серед іншого, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Законом № 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Згідно з частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої-другої статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Підпунктом 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавцю надано право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 63 Закону №1404-VIII визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення

Так, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону №1404-VIII, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу викладених правових норм можна дійти висновку, що підставою для накладення державним виконавцем у виконавчому провадженні на боржника штрафу є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин, а постанову про накладення такого штрафу може бути винесено державним виконавцем лише після перевірки виконання рішення, яке підлягає виконанню та у разі його невиконання боржником без поважних причин.

Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача, що невиконання ним рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №826/7297/15 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015, що допущено до негайного виконання, обумовлено поважними причинами, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення Державної служби України з надзвичайних ситуацій, з огляду на те, що рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на відповідній посаді, допущене до негайного виконання, має бути звернене до Кабінету Міністрів України, а не Державної служби України з надзвичайних ситуацій, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 та постановою Верховного Суду від 28.10.2020, не містить у собі зобов`язального характеру щодо Кабінету Міністрів України.

Крім того, вказані обставини підтверджуються ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2021, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 про встановлення судового контролю, якою встановлено для суб`єкта владних повноважень - Державної служби України з надзвичайних ситуацій - двадцятиденний строк для подання звіту про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2018 у справі №826/7297/15 з дня отримання даної ухвали в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015.

В той же час, позивачем не наведено об`єктивних причин, що стали перешкодою для не виконання судового рішення по справі, яке набрало законної сили, а відтак, суд прийшов до висновку про правомірність оскаржуваних постанов про накладення штрафу від 15.03.2021 та від 14.04.2021 у виконавчому провадженні №59962500, у зв`язку з чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Державної служби України з надзвичайних ситуацій відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення. з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя А.С. Мазур