Справа № 580/5466/21
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року справа № 580/5466/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВОЗНЕСЕНСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

30.07.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ВОЗНЕСЕНСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ (19741, Черкаська обл., Золотоніський р-н, село Вознесенське, вулиця Центральна, будинок 21; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0га в адміністративних межах Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, виражену в рішенні від 24.06.2021 №11-17/VIII;

зобов`язання відповідача повторно розглянути з врахуванням висновків суду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0га в адміністративних межах Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

В обґрунтування зазначено, що відповідач відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за відсутності правових підстав. Бажана земельна ділянка не перебуває у власності чи користуванні та немає кадастрового номера, що підтверджується викопіюванням із публічної кадастрової карти України. Вказує, що розташування глиняного кар`єра (дозвільні документи на який відсутні) не позбавляє його права на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою суду від 04.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання. Вказану ухвалу сторони отримали 13.08.2021, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про поштові вручення.

01.09.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому просив його прийняти та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Обгрунтовуючи зазначив, що прийняв рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки до складу земельної ділянки, зазначеної позивачем у графічних матеріалах, яка планується до відведення землі, відповідно планів (схем) існуючого використання земель в адміністративних межах Вознесенської сільської ради входить під`їзд до земель, на яких знаходяться корисні копалини (глина). Вказані землі обмежені земельними ділянками приватної та комунальної власності і зазначений під`їзд є єдиним доступом до земель. Тому відсутні правові підстави для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

13.09.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вважає, що відповідач не спростував його твердження та аргументи по суті позовних вимог. Стверджує, що рішення сесії від 24.06.2021 №-17/VIII не існує. Наданий відповідачем план (схема) існуючого використання земель не має нічого спільного із сьогоденням. Підприємство «Райагробуд», яке займалось виробництвом цегли, ліквідоване, устаткування, будівлі демонтовані і вивезені. Кар`єр вичерпав свій ресурс і глина там не добувається. Земельна ділянка позначена цифрою 16, площею 4,0га також використовувалась для збору глини та після рекультивації переведена у землі сільськогосподарського призначення, за угіддями рілля. Станом на 24.06.2021 відповідно до даних сайту Публічної кадастрової карти України глиняний кар`єр на вказаній земельній ділянці відсутній. Під`їзна дорога, на яку посилається відповідач, не позбавляє його права на отримання земельної ділянки у власність. Стверджує, що не заперечує про відвід такої дороги під земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :02:003:0002 (з цільовим призначенням для видалення відходів) згідно з нормами ЗУ «Про землеустрій».

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви з огляду на таке.

Довідкою Вознесенської сільської ради від 30.03.2021 №259 про реєстрацію місця проживання особи підтверджується, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,- з 09.01.2019 до теперішнього часу.

Посвідченням від 20.07.2021 серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивач є інвалідом 2 групи.

13.05.2021 позивач звернувся до відповідача заявою (вх. від 03.06.2021 №Л-99/06-13), в якій просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адмінмежах Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, за рахунок земель комунальної власності. Додатками до заяви вказав ксерокопію паспорта та ксерокопію картки платника податків, копію довідки про реєстрацію місця проживання, викопіювання бажаного місця розташування земельної ділянки.

24.06.2021 відповідач прийняв рішення №11-17/VIII «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 », яким відмовив позивачу у розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах Вознесенської сільської ради (за межами населеного пункту) Золотоніського району Черкаської області з підстав, що позитивне прийняття рішення суперечить формуванню раціональної системи землеволодіння і землекористування на території Вознесенської сільської ради, а саме обмежує доступ до кар`єру.

Тому позивач звернувся в суд з позовом.

Для вирішення спору суд врахував.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п.б ч.1 ст.81 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III (далі ЗК України)громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 1-3 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. в ч. 3 ст. 116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

З огляду на це позивач, як громадянин України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією його паспорта (форми ID-картки) № НОМЕР_3 , має право на набуття права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.

Абзацом 2 ч.1 ст.123 ЗК України передбачено, що рішення про надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Отже, рішенню про надання або відмову у наданні земельної ділянки у власність або користування передує отримання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки та їх надання відповідному органу.

Згідно з вимогами ст.50 Закону України від 22 травня 2003 року №858-IV «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Згідно з ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Отже, особи, які бажають отримати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, подають зазначений вище пакет документів.

Суд врахував, що позивач, звертаючись відповідною заявою, на виконання вказаних вимог закону зазначив бажане місце розташування земельної ділянки та у додатках до заяви додав викопіювання земельної ділянки, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

У ч.7 ст. 118 ЗК України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (абзац 1 ч.7 ст.118 ЗК України).

Проаналізувавши вказані норми в сукупності, суд дійшов висновку, що суб`єкт владних повноважень наділений правом надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою та зобов`язаний врахувати місцезнаходження, межі інших суміжних землекористувачів під час оцінки заявленого орієнтовного розміру бажаної заявником земельної ділянки.

Викладена у рішенні відповідача підстава, а саме обмеження доступу до кар`єру, не входить до вичерпного переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Доказами не підтверджено, що на бажану для позивача землю розроблено проект землеустрою та зареєстроване речове право на будь-яку іншу особу, невідповідність її розташування вимогам нормативно-правових актів, генеральних планів тощо.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон №3038) генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Згідно з ч.2 ст.17 Закону №3038 генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч.ч.8, 9 ст.17 Закону №3038 строк дії генерального плану населеного пункту не обмежується. Зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п`ять років. Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту. Питання про дострокове внесення змін до генерального плану населеного пункту може порушуватися за результатами містобудівного моніторингу перед відповідною сільською, селищною, міською радою відповідною місцевою державною адміністрацією.

Отже, генеральні плани стосуються виключно населених пунктів. Суд врахував, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність, знаходиться за межами населеного пункту, що підтверджується викопіюванням з Публічної кадастрової карти України.

Згідно з п.п.1.3., 1.4. Методичних рекомендацій щодо розроблення схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, затверджених наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 02.10.2013 №395 (далі Методичні рекомендації), визначено, що схеми землеустрою є передпроектним документом, в якому на основі врахування природних, економічних та соціальних умов розробляється комплекс взаємозв`язаних заходів щодо раціонального використання земельних ресурсів, їх розвитку і організації, встановленню інфраструктури, яка відповідає потребам адміністративно-територіальної одиниці. Основне завдання Схем землеустрою - виявлення найбільш ефективного напрямку використання і охорони земельних ресурсів для забезпечення подальшого ефективного розвитку адміністративно-територіальної одиниці.

Відповідно до п.1.13. Методичних рекомендацій встановлено, що схеми землеустрою розробляються для використання при поточному та перспективному плануванні діяльності органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в галузі земельних відносин щодо раціонального використання і охорони земель, а також землевласниками та землекористувачами в практичній роботі.

Згідно з п.1.14. Методичних рекомендацій складання схеми землеустрою рекомендується здійснювати в наступному порядку:

а) підготовчі роботи;

б) підготовка завдання на розробку схеми землеустрою;

в) розробка схеми землеустрою;

г) оформлення матеріалів і виготовлення документів;

г) погодження, експертиза і затвердження схеми землеустрою.

Посилання відповідача у відзиві на те, що до складу земельної ділянки, яку позивач зазначив у графічних матеріалах, відповідно до планів (схем) існуючого використання земель в адмінмежах Вознесенської сільської ради входить під`їзд до земель, на яких знаходяться корисні копалини (глина), не підтверджені жодним доказом, а отже, не обгрунтовані. Відсутні докази прийняття та затвердження відповідних планів та схем землекористування.

Відповідач не дотримався обов`язку, встановленого абзацом першим ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також врахував, що при бажанні користуватись чужою земельною ділянкою, а саме здійснювати прохід (проїзд) через чужу земельну ділянку, прокласти чи експлуатувати лінії електропередач чи зв`язку, або трубопроводу для забезпечення водопостачання чи меліорації, можливо встановити у передбаченому законом порядку земельний сервітут, що дає право користування чужою земельною ділянкою, відповідно до вимог ст.ст.403-406 Цивільного кодексу України, ст.99 ЗК України. Водночас такі обставини не передбачені законом для обмеження особи в набутті права на землю.

На підставі ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 2 ст.59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Проаналізувавши ч.7 ст.118 ЗК України, п.34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР суд дійшов висновку, що питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою тощо відповідач має вирішувати за наслідками розгляду відповідного клопотання на пленарному засіданні.

Для вирішення спору суд також врахував правову позицію Верховного Суду (далі ВС) щодо застосування вказаних норм у подібних правовідносинах, викладену у постанові від 19.06.2018 у справі №803/1183/17 (провадження №К/9901/49708/18), що відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає безумовному врахуванню.

ВС у вказаному рішенні вказав, що системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Отже, відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки повинна бути мотивованою.

Проаналізувавши вказані норми законодавства суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що у спірних правовідносинах діяв з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом. Отже, відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0га в адміністративних межах Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, виражена в рішенні від 24.06.2021 №11-17/VIII, протиправною. Як наслідок, вказане рішення не відповідає критерію обгрунтованості. Зважаючи на завдання адміністративного суду щодо ефективності судового захисту, відповідно до ст.ст.2, 9 КАС України суд для повного відновлення порушеного права позивача дійшов висновку вийти за межі заявлених позовних вимог та додатково визнати протиправним і скасувати вказане рішення. Належним і ефективним способом повного захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути з врахуванням висновків суду клопотання позивача від 13.05.2021 (вх.від 03.06.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0га в адміністративних межах Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та в порядку, межах і спосіб, визначені законом, прийняти рішення зі вказаного питання.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та не надав доказів понесення судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Визнати протиправним та скасувати рішення ВОЗНЕСЕНСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ (19741, Черкаська обл., Золотоніський р-н, село Вознесенське, вулиця Центральна, будинок 21; ) від 24.06.2021 №11-17/VIII щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0га в адміністративних межах Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Зобов`язати ВОЗНЕСЕНСЬКУ СІЛЬСЬКУ РАДУ (19741, Черкаська обл., Золотоніський р-н, село Вознесенське, вулиця Центральна, будинок 21; ) повторно розглянути з урахуванням висновків суду клопотання від 13.05.2021 (вх. від 03.06.2021) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0га в адміністративних межах Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та в порядку, межах і спосіб, визначені законом, прийняти рішення зі вказаного питання.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 30.09.2021.