Справа № 640/15947/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Київ № 640/15947/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доФонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання дій протиправними та стягнення гарантованої суми відшкодування коштів
ВСТАНОВИВ:

13.07.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за Договором на відкриття та обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_1 від 11.09.2014, відкритому у ПАТ «Банк Камбіо»;

- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування за договором на відкриття та обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_1 від 11.09.2014, відкритому в ПАТ «Банк Камбіо» у розмірі 200 000,00 грн.

В якості підстав позову позивачем зазначено, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу гарантованої суми відшкодування за договором на відкриття банківського рахунку. Зокрема позивачка зазначає, що 11.09.2014 між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_1 укладено договір на відкриття та обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_1 , відповідно до якого відповідач відкрив позивачці рахунок та здійснював розрахунково-касове обслуговування; 11.09.2014 між позивачем та ПрАТ «ВУСО» укладено договір позики від 11.09.2015; 12.09.2014 зазначені кошти були перераховані на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою по поточному рахунку; станом на 01.12.2014 на поточному рахунку позивача знаходилися кошти у розмірі 200 018,18 грн.; на підставі постанови Правління НБУ від 04.12.2014 № 782 «Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 04.12.2014 № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо»; постановою Верховного Суду по справі № 826/13079/15 від 26.03.2019 визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича щодо не включення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; зобов`язано Уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» включити додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; зобов`язано Уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

08.04.2020 представник позивача письмово звернувся до ФГВФО з письмовою вимогою виконати судове рішення по справі № 826/13079/15 від 26.03.2019, проте ФГВФО своїм листом № 27-5495/20 від 23.04.2020 повідомив представника позивача, що відповідно до рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 16.04.2020 № 799 ОСОБА_1 включено до Загального реєстру ПАТ «Банк Камбіо», але у зв`язку із накладенням арешту на грошові кошти ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/44571/16-к виплата гарантованої суми коштів є тимчасово обмеженою; у відповідь на вказаний лист представником позивача 27.04.2020 було відправлено до ФГВФО ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2018 по справі № 761/28535/18 про скасування арешту грошових коштів, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ; проте ФГВФО своїм листом № 27-8003/20 від 19.06.2020 знову повідомив щодо обмеження виплати у зв`язку із наявністю постанови старшого слідчого в ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в м. Києві від 21.11.2016 про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000135.

Позивач акцентує увагу на незаконності обмеження виплати гарантованої суми 200 000 грн., оскільки нормами чинного законодавства України не передбачена така підстава для обмеження виплат гарантованої суми як постанова слідчого.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Пащенку К.С.

21.08.2020 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/15947/20 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

02.11.2020 до Окружного адміністративного суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З приписів ст. ст. 26, 27 та 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається що ФГВФО починає виплату коштів в межах гарантованої державою суми відшкодування (до 200 000 грн.) вкладникам неплатоспроможного банку, які включені у Загальний реєстр вкладників; позивача включено до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Камбіо», що мають право на відшкодування відповідно до протоколу Комісії від 20.03.2020 № 12 та на підставі рішення виконавчої дирекції від 16.04.2020 № 799; гарантована сума в розмірі 200 000 грн. вкладником не отримана; з фактичних обставин справи вбачається, що постановою старшого слідчого в ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в м. Києві від 21.11.2016 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000135 грошові кошти 1 096 фізичних осіб, в т.ч. і ОСОБА_1 ; в подальшому постановою слідчого ОВС ГСУ НП України від 19.11.2018 кримінальне провадження № 0000135 закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України; проте надалі ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2019 у справі № 757/24601/19-к скасовано постанову слідчого ОВС ГСУ НП України від 19.11.2018 та продовжено проведення досудового розслідування.

ФГВФО акцентує увагу на тому, що нині у нього відсутні відомості щодо скасування вказаної постанови про визнання грошових коштів, в т.ч. ОСОБА_1 , речовими доказами, а тому виплата гарантованої суми відшкодування за вкладом можлива лише після прийняття відповідних процесуальних рішень у вказаних кримінальних провадженнях, а також отримання ФГВФО всієї необхідної інформації та документів від правоохоронних органів.

16.11.2020 до Окружного адміністративного суду м. Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив по справі, у якій останній заначив, що правовими положеннями п. 11 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що ФГВФО не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду; проте, рішенням суду арешт на грошові кошти позивачки скасований; натомість, такої підстави як визнання коштів на рахунку вкладника речовими доказами у кримінальному провадженні не міститься; відтак, відповідач не мав права відмовляти позивачу у виплаті гарантованої суми відшкодування за її вкладом у ПАТ «Банк Камбіо» з підстави визнання грошових коштів на рахунку позивача речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки така підстава не передбачена ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та ОСОБА_1 укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 у національній валюті від 11.09.2014, за умовами якого банк відкриває клієнту поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно Статуту банку, нормативно-правових актів НБУ та інших актів законодавства України.

12.09.2014 на поточний рахунок ОСОБА_1 були зараховані кошти у сумі 200 000 грн. у якості безвідсоткової позики згідно договору № б/н від 11.09.2019 (з ПрАТ «ВУСО»).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 № 782 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014 № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо», згідно з яким з 05.12.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Камбіо».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Камбіо» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Бондаря Юрія Миколайовича.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Камбіо» запроваджено строком на три місяці з 05.12.2014 по 04.03.2015.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 160 з 25.12.2014 відсторонено від виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Бондаря Юрія Миколайовича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 161 з 25.12.2014 уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка Володимира Івановича.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка Володимира Івановича строком на 1 рік з 02.03.2015 по 01.03.2016 включно.

На сайті ФГВФО за посиланням: https://www.fg.gov.ua/articles/1321-fond-garantuvannya-vkladiv-fizichnikh-osib-rozpochinae-viplati-koshtiv-vkladnikam-pat-bank-kambio.html розміщено оголошення про те, що ФГВФО з 06.03.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «Банк Камбіо».

В подальшому виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 22.02.2016 № 212 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» на два роки до 01.03.2018 включно.

Надалі виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 01.02.2018 № 304 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» на один рік до 01.03.2019 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 900 від 29.03.2018 про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо».

Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо», визначені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Северину Юрію Петровичу на строк з 30.03.2018 до 01.03.2019 включно.

В подальшому виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб приймалося рішення від 14.02.2019 № 350 щодо продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» до 01.03.2020 включно.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.02.2020 № 387 відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо», делеговані Савельєвій Анні Миколаївні. Визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» здійснюються Фондом безпосередньо.

Постановою Верховного Суду по справі № 826/13079/15 від 26.03.2019 визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича щодо не включення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; зобов`язано Уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» включити додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; зобов`язано Уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У відповідь на адвокатський запит ФГВФО листом № 27-5495/20 від 23.04.2020 повідомив представнику позивача, що рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 16.04.2020 № 799 ОСОБА_1 включено до Загального реєстру ПАТ «Банк Камбіо»; однак виплата гарантованої суми є тимчасово обмеженою у зв`язку із накладенням арешту на грошові кошти на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/44571/16-к.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2018 у справі № 761/28535/18 скасовано арешт грошових коштів, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 , відкритому в ПАТ «Банк Камбіо», накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 у кримінальному провадженні № 0000135, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2016, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 218-1 Кримінального кодексу України.

ФГВФО своїм листом № 27-8003/20 від 19.06.2020 повідомив представнику ОСОБА_1 про те, що до ФГВФО надійшла ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2018 у справі № 761/28535/18 про скасування арешту коштів, проте у ФГВФО відсутні відомості щодо скасування постанови старшого слідчого ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в м. Києві від 21.11.2016 про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000135 грошових коштів 1 096 фізичних осіб, які знаходяться на рахунках, відкритих у ПАТ «Банк Камбіо», у т.ч. коштів ОСОБА_1 ФГВФО акцентував увагу на тому, що виплата гарантованої суми відшкодування за вкладом ОСОБА_1 можлива лише після прийняття відповідних процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні.

За наведених обставин та враховуючи, що сума гарантованого відшкодування позивачці не була виплачена, остання звернулася з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Метою Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду регламентуються статтею 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16.07.2015 № 629-VIII внесено зміни до п. 4 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та викладеного його у наступній редакції: « 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду.».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено що вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду; 12) за вкладом, задоволення вимог за яким зупинено відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Отже, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом у межах 200 000,00 грн. Натомість, відмовлено у відшкодуванні коштів за вкладом може бути лише за наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням ФГВФО від 09.08.2012 № 14, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Пунктом 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням ФГВФО від 09.08.2012 № 14, передбачено, що Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням ФГВФО від 09.08.2012 № 14, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Відповідно до п. 2 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням ФГВФО від 09.08.2012 № 14, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

За приписами п. п. 4-6 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням ФГВФО від 09.08.2012 № 14, виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти на підставі укладених з ними договорів.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200 000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Постановою Верховного Суду від 26.03.2019 № 826/13079/15 (адміністративне провадження № К/9901/5233/18) зауважено, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Постановою Верховного Суду у справі № 826/13079/15 від 26.03.2019 визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича щодо не включення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; зобов`язано Уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» включити додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; зобов`язано Уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як вбачається з листа ФГВФО № 27-5495 від 23.04.2020, рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 16.04.2020 № 799 ОСОБА_1 включено до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Камбіо».

Отже, суд акцентує увагу на тому, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була включена до Загального реєстру, однак сума гарантованого відшкодування не виплачена з посиланням на те, що кошти, розміщені ОСОБА_1 в ПАТ Банк «Контракт» визнані речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0000135.

Суд критично ставиться до такої підстави для відмови у виплаті гарантованої суми відшкодування за вкладом, оскільки частиною 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено вичерпний перелік підстав для не відшкодування коштів у межах гарантованої суми і така підстава для не відшкодування як визнання грошових коштів речовим доказом у межах кримінального провадження там не зазначена.

Так, п. 11 ч. 4 ст. 26 Закону України передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

На рахунок ОСОБА_1 відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 у кримінальному провадженні № 0000135 був накладений арешт, проте ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2018 у справі № 761/28535/18 його скасовано.

Суд принагідно зазначає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази та посилання сторін, що нині на рахунок ОСОБА_1 накладено арешт за рішенням суду.

Натомість, твердження позивача про те, що виплата гарантованої суми не може бути проведена, оскільки не скасована постанова старшого слідчого ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в м. Києві від 21.11.2016 про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000135 грошових коштів 1 096 фізичних осіб, які знаходяться на рахунках, відкритих у ПАТ «Банк Камбіо», у т.ч. коштів ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки арешт на грошові кошти позивача в рамках кримінального провадження № 0000135 судом скасовано, а визнання грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні не є підставою для не виплати ФГВФО гарантованої суми відшкодування.

Щодо позовних вимог про стягнення з Фонду на користь ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом у розмірі 200 000,00 грн. суд зазначає таке.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 16.04.2020 № 799 кошти, які обліковувались на рахунку ОСОБА_1 станом на день процедури виведення Фондом банку з ринку включені до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, відкритими ПАТ «Банк Камбіо» (зазначене підтверджено листом ФГВФО від 23.04.2020 № 27-5495).

Вказана інформація є доказом в розумінні ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки являє собою дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на те, що позивачку було включено до Загального реєстру, однак, сума гарантованого відшкодування не виплачена, а підстави вказані відповідачем для відмови у виплаті відповідної суми було визнано судом протиправними, та разом з цим інших підстав для невиплати позивачу гарантованої суми відшкодування за його вкладом у банку судом не встановлено, суд дійшов до висновку, що належним та ефективним способом захисту та відновлення порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ «Банк Камбіо», у розмірі 200 000,00 грн.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням ЄСПЛ від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається із квитанції № 856/з1 від 07.08.2020, позивачкою за подачу позову до Окружного адміністративного суду м. Києва сплачено судовий збір у розмірі 2 840,80 грн.

З огляду на те, що суд дійшов до висновку про задоволення позову, відшкодуванню позивачу за рахунок асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ідентифікаційний код 21708016) щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) гарантованої суми відшкодування за договором на відкриття та обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_1 від 11.09.2014, відкритому у ПАТ «Банк Камбіо».

3. Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ідентифікаційний код 21708016) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) гарантовану суму відшкодування за договором на відкриття та обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_1 від 11.09.2014, відкритому в ПАТ «Банк Камбіо» у розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.

4. Стягнути за рахунок асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ідентифікаційний код 21708016) шляхом їх безспірного списання на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) сплачений при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 2 840 (дві тисячі вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Пащенко К.С.