Справа № 320/9382/20
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9382/20 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Таращанської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Таращанської міської ради, в якому просила:

- визнати протиправним пункт 26.1. Рішення Таращанської міської ради Київської області № 1073-76- VІІ від 28 липня 2020 року;

- скасувати пункт 26.1. Рішення Таращанської міської ради Київської області № 1073- 76-VІІ від 28 липня 2020 року;

- зобов`язати Таращанську міську раду Київської області розглянути клопотання ОСОБА_1 про забезпечення реалізації визначеного законом права на набуття права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель комунальної власності шляхом виділення ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 : землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,08 га та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з посилпанням на те, що розробляється Генеральний план м. Тараща Київської області, є протиправною та такою, що порушує право позивача, оскільки відповідач не зазначив чітких підстав відмови у виділенні та наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, визначених ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України.

При цьому, посилання відповідача на те, що Генеральний план м. Тараща перебуває на стадії розробки, в розумінні чинного законодавства не є підставою для відмови в наданні зазначеного дозволу.

Разом з тим, апелянт звертає увагу на те, що у 2018 році відповідачем надавалися іншим особам дозволи на розробку проектів землеустрою для відведення відповідних земельних ділянок у межах м. Тараща.

Відтак, оскаржуване позивачем рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.07.2020 року до Таращанської міської ради надійшло клопотання в порядку статті 118 Земельного кодексу України "Про набуття права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель комунальної власності", від Адвокатського об`єднання "Казачук і партнери", яке діяло в інтересах громадянки України ОСОБА_1 , в якому вони просили:

1. Забезпечити реалізацію визначеного законом права на набуття права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель комунальної власності шляхом виділення ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 :

- землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,08 га.

2. Надати дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки по АДРЕСА_1 :

Землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0.08 га.

3. Розглянути вищевказані питання на сесії ради у встановлений законодавством місячний термін з прийняттям об`єктивного та обгрунтованого рішення.

4. Повідомити в установленому законом порядку та строки про прийняте рішення, шляхом направлення належним чином посвідченої копії рішення сесії ради.

28.07.2020 зазначене клопотання було розглянуто на пленарному засіданні сесії Таращанської міської ради.

За результатами розгляду відповідачем прийнято рішення № 1073-76-УІІ від 28.07.2020, в якому ( у п. 26.1) зазначено, що на даний час розробляється Генеральний план м. Тараща Київської області, яким передбачено уточнення та включення відповідного масиву (у тому числі АДРЕСА_1 , де знаходиться земельна ділянка площею 0.08 га, що є предметом клопотання громадянки ОСОБА_1 ) в межі населеного пункту м. Тараща.

Вважаючи протиправним таке рішення відповідача, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Таращанська міська рада належним чином виконала вимоги вищевказаного законодавства, надавши вичерпний перелік документів, на підтвердження того факту, що земельна ділянка, яка є предметом позову та розташована в Південно-західному житловому масиві, знаходиться поза існуючою межею міста Тараща.

Відтак, підставу у наданні відмови в задоволенні клопотання в порядку статті 118 Земельного кодексу України «Про набуття права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель комунальної власності» з підстав, що на даний час розробляється Генеральний план м. Тараща Київської області, відповідно до вимог чинного законодавства, яким передбачено уточнення та включення даного масиву в межі населеного пункту м. Тараща, суд першої інстанції вважає законною та обґрунтованою.

Колегія суддів не може погодитись із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з частиною шостою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною четвертою статті 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством гарантовано право безоплатної передачі земельної ділянки громадянину у власність, зокрема, у межах норм безоплатної приватизації, порядок проведення якої регламентовано статтею 118 Земельного кодексу України.

Разом з тим, ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (стаття 118), який не передбачає розширеного тлумачення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що ані в оскаржуваному рішенні (зокрема, у п. 26.1 цього рішення), ані в ході судового розгляду відповідачем не було наведено жодної правової підстави, прямо передбаченої частиною сьомою статті 118 ЗК України, для відмови позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що перебування Генерального плану міста на стадії розробки в розумінні чинного законодавства не є підставою як для відмови в наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою для відведення земельної ділянки, так і для порушення строку розгляду та вирішення відповідного клопотання особи про надання їй такого дозволу.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення Таращанської міської ради Київської області № 1073-76- VІІ від 28.07.2020 в частині пункту 26.1 є протиправним та підлягає скасуванню, а порушене право позивача - відновленню шляхом зобов`язання Таращанської міської ради Київської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 щодо виділення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,08 га та прийняти рішення за результатами розгляду такого клопотання.

Щодо розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Частина 1 ст. 132 КАС України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане вище, витрати понесені позивачем під час розгляду справи, а саме судовий збір сплачений за подання позовної заяви у розмірі 840, 80 грн. (квитанція від 05.09.2020 №0.0..1) та апеляційної скарги у розмір 1261 грн. 20 коп. (квитанція від 23.04.2021 №80275), підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Таращанської міської ради Київської області.

З урахуванням тієї обставини, що судом апеляційної інстанції скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про часткове задоволення адміністративного позову, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати необхідно присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, сплаченого за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2102 грн. 00 коп.

З аналізу приписів КАС України вбачається, що судовий збір відшкодовується позивачу, на користь якого ухвалено відповідне судове рішення, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів встановила, що на підтвердження заявлених витрат на правничу допомогу позивачем до суду надано договір про надання правової допомоги від 06.03.2020 № 06-03/20-16-ЗД-/20 з додатковими угодами № 1 та № 2, в яких визначено суми гонорарів адвоката 5000,00 грн та 2000,00 грн за надання юридичної допомоги в суді першої інстанції, квитанції від 09.09.2020 та від 15.07.2021 про сплату вказаних сум коштів, ордери та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність заперечень з боку відповідача щодо заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для їх стягнення.

У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Пункт 26.1. Рішення Таращанської міської ради Київської області № 1073-76- VІІ від 28 липня 2020 року визнати протиправним та скасувати.

Зобов`язати Таращанську міську раду Київської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 щодо виділення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,08 га та прийняти рішення за результатами розгляду такого клопотання.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Таращанської міської ради Київської області (09501, Київська обл., м. Тараща, вул. Шевченка, буд. 7, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві) грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 (сім тисяч) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.О. Сорочко