Справа № 205/3690/20(2а/205/107/20)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 205/3690/20(2а/205/107/20)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2020 року (суддя І інстанції Приходченко О.С.)

у справі №205/3690/20(2а/205/107/20) за позовом ОСОБА_1 до відповідача інспектора роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, рядового поліції Дубіни Сергія Миколайовича про скасування постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 21.05.2020 до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача інспектора роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Дубіни Сергія Миколайовича, в якому, з урахуванням уточнень, просив (а.с.10-11):

- скасувати постанову серії ДП1 №693128 від 12.05.2020, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Також позивач просив вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, що 12 травня 2020 року постановою в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.9.9 б ПДР України, а саме за не увімкнення світлової сигналізації, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Вважає вказану постанову винесено незаконно, не обґрунтовано та безпідставно з порушенням вимог чинного законодавства України. Позивач вважає, що порушень ПДР з його боку не було, оскільки зупинка відбулася не на вимогу поліцейських, оскільки автомобіль вже стояв, а поліцейські під`їхали ззаду та лише тоді увімкнули проблискові маячки. До автомобіля підійшов поліцейський ОСОБА_2 та повідомив, що патрульним екіпажам повідомили про керування особою автомобілем чорного кольору у стані алкогольного сп`яніння. Після проходження освідування за допомогою приладу «Драгер», поліцейський повідомив позивача про підозру в керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а тому необхідно проїхати з ними до медичного закладу. Позивачем було повідомлено про бажання скористатися правом на юридичну допомогу, після чого співробітник поліції почав чинити тиск та погрожувати статтею за злісну непокору. При цьому, будучи старшим за званням, доручив відповідачеві складати постанову про адміністративне правопорушення, який справу фактично не розглядав, а лише виносив постанову, тому не міг встановити обставини, які підлягають з`ясуванню під час розгляду справи. Вимог п.9.9 б ПДР ним порушено не було.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2020 року позов задоволено частково:

- постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №693128 від 12.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - скасовано;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП закрито.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Судові витрати у розмірі 420 гривень40 коп. віднесено за рахунок позивача.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами. Оскільки відповідачем всупереч положень ч.2 ст.77 КАС України будь-яких доказів, які б свідчили про правомірність прийнятого ним рішення, крім письмових заперечень проти позову, не надано, а в оскаржуваній постанові відсутні посилання на будь-які докази вчинення позивачем адміністративного проступку, суд дійшов висновку, що постанова серії ДП18 №693128 від 12.05.2020 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення-закриттю, а у задоволенні інших позовних вимог слід відмовити, оскільки ч.3 ст.286 КАС України чітко визначено, які рішення суд може ухвали за наслідками розгляду даної категорії справ.

Разом з цим, при розподілі судових витрат понесених позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 420,40 грн., суд дійшов висновку такі витрати віднести за рахунок позивача. Свою позицію щодо розподілу судових витрат суд першої інстанції обґрунтував тим, що відповідач є посадовою особою Департаменту патрульної поліції, що є бюджетною організацією та відшкодування позивачеві витрат зі сплати судового збору її бюджетом не передбачено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити судове рішення в частині віднесення судових витрат у розмірі 420,40 грн. за рахунок відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що позиція суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат суперечить положенням статті 139 КАС України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.05.2020 року інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядовим поліції Дубіною Сергієм Миколайовичем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ДП18 №693128, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАп.

Відповідно до вказаної постанови 12.05.2020 о 00:45 год., керуючи автомобілем Кіа, державний номер НОМЕР_1 , у м.Дніпрі по вул.Нарвській, біля буд.286, не увімкнув сигналізацію при зупинці поліцейськими за допомогою проблискових маячків синього кольору та подачі звукового сигналу, чим порушив вимоги п.9.9 б ПДР.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення в межах доводів апеляційної скарги, а саме щодо розподілу судових витрат за результатом розгляду справи по суті спору, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом першої інстанції позовні вимоги задоволено частково, зокрема встановлено протиправність оскаржуваної постанови серії ДП1 №693128 від 12.05.2020, скасовано її , а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Натомість, при розподілі судових втрат з відповідача не стягнуто на користь позивача, понесені позивачем витрати при подачі позову.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху для надання суду, зокрема, уточненого позову та документа про сплату судового збору у розмірі 420,40 грн. (а.с.6).

02.09.2020 позивачем подано квитанцію про сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 420,40 грн. (квитанція №0.0..1 від 31.08.2020) (а.с. 9) та уточненого позову, в якому останній просив скасувати постанову серії ДП1 №693128 від 12.05.2020, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Також позивач просив вирішити питання про розподіл судових витрат (а.с.10-11).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що при розподілі судових витрат понесених позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 420,40 грн. такі витрати слід віднести за рахунок позивача, оскільки відповідачем у справі є посадова особа Департаменту патрульної поліції, яка є бюджетною організацією та відшкодування позивачеві витрат зі сплати судового збору її бюджетом не передбачено.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Національна поліція України центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічного порядку та громадської безпеки. Діяльність Національної поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ згідно із законом.

Систему Національної поліції складають центральний орган управління Національною поліцією та територіальні органи Національної поліції. До складу апарату центрального органу управління Національної поліції входять організаційно поєднані між собою структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника Національної поліції, а також виконання покладених на Національну поліцію завдань.

Такими підрозділами є: кримінальна поліція, патрульна поліція, органи досудового розслідування, поліція охорони, спеціальна поліція, КОРД, поліція особливого призначення, поліція превенції (з 2018 року), поліція тактико-оперативного реагування, академія патрульної поліції.

Патрульна поліція підрозділ Національної поліції, який цілодобово патрулює міста України, забезпечує громадський порядок та безпеку, першим реагує на повідомлення про правопорушення і надзвичайні події, надає поліцейські послуги, первинну медичну та невідкладну допомогу громадянам, забезпечує безпеку дорожнього руху, розглядає справи про адміністративні правопорушення і застосовує засоби адміністративного впливу до правопорушників, організовує заходи безпеки на місці ДТП, оформлення необхідних документів.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач зазначив в позові відповідачем інспектора роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Дубіни С.М. (а.с.1-2).

Тобто відповідач у справі є посадовою особою Департаменту патрульної поліції (інспектор роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції).

Департамент патрульної поліції міжрегіональний територіальний орган Національної поліції України, який складається зі структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і його територіальних (відокремлених) підрозділів.

Отже, Департамент патрульної поліції (що знаходиться за адресою вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ) - є особою з якої слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем у даній справі.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем у справі виступала посадова особа суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, яке є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, сплачений позивачем судовий збір у цій справі підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність змінити рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат та стягнути судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 .

Оскільки в іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, то відсутні підстави для його перегляду, тому в іншій частині рішення суду першої інстанції залишається без змін.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 243, 286, 272, 311, 317, 321, 322 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2020 року змінити в частині розподілу судових витрат:

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (що знаходиться за адресою вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подачу позову розмірі 420 (чотириста двадцять гривень) 40 коп., відповідно до квитанції №0.0..1 від 31.08.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (що знаходиться за адресою вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 630 (шістсот тридцять гривень) 61 коп., відповідно до квитанції №0.0..2 від 03.06.2021.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова