Справа № 160/7358/21
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 160/7358/21

адміністративне провадження № К/9901/29871/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Желєзного І.В., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 (суддя - Горбалінський В.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 (судді - Шальєва В.А., Білак С.В., Чабаненко С.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

ТОВ «Сілл РТ» звернулось до суду з позовом, в якому просило:

визнати нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.04.2021 №442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» з моменту його прийняття.

13.05.2021 позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом:

зупинення дії рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.04.2021 №442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» до набрання рішенням суду в цій справі законної сили;

заборонити до набрання рішення суду законної сили виконавчому комітету Дніпровської міської ради, Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради та іншим структурним підрозділам Дніпровської міської ради та комунальним підприємствам чи закладам, що належать до сфери управління Дніпровської міської ради вчиняти будь-які дії спрямовані на демонтаж реклами (рекламного матеріалу, рекламних конструкцій) на зупиночних комплексах, а також видачу погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності (зупиночних комплексах) іншим суб`єктам господарювання за наступними адресами: вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 73 Д; вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 97 Б; вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 133; у районі просп. Олександра Поля, буд. 78; Запорізьке шосе, біля буд. 63; вул. Панікахи, біля буд. 7; вул. Панікахи, біля буд. 2; бульв. Слави, біля буд. 46 А; вул. Маршала Малиновського, біля буд. 48; вул. Маршала Малиновського, біля буд. 6; вул. Маршала Малиновського, навпроти буд. 36; вул. Маршала Малиновського, навпроти буд. 2; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 102 Д; вул. Набережна Перемоги, навпроти буд. 86 Д; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 44/3; вул. Набережна Перемоги, навпроти буд. 44/3; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 26; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 10; просп. Олександра Поля, біля буд. 115; вул. Гоголя, біля буд. 1; вул. Січеславська Набережна, біля буд. 37; вул. Глинки, біля буд. 12; пл. Успенська, біля буд. 16/1; вул. Володимира Мономаха, біля буд. 15; вул. Панікахи, біля буд. 28 Д; вул. Глинки, біля буд. 15; вул. Глинки, біля буд. 19; просп. Петра Калнишевського, біля буд. 34 А; просп. Гагаріна, біля буд. 105; просп. Слобожанський, біля буд. 1 Ж; просп. Гагаріна, біля буд. 171; просп. Героїв, біля буд. 12; вул. 20-річчя Перемоги, біля буд. 27; вул. Калинова, біля буд. 81; Донецьке шосе, біля буд. 2Ж; пров. Парусний, біля буд. 7 Б; просп. Дмитра Яворницького, біля буд. 19; вул. Титова, біля буд. 8; просп. Слобожанський, біля буд. 87; просп. Героїв, біля буд. 37 А; просп. Богдана Хмельницького, біля буд. 118 Д; вул. Панікахи, біля буд. 15; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 86Д; вул. Робоча, біля буд. 73; просп. Гагаріна, біля буд. 72; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 17; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 34; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 26; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 61; вул. Робоча, біля буд. 146; вул. Центральна, біля буд. 2/4; у районі вул. Панікахи, 15; у районі пров. Парусного, 12 Б; вул. Набережна Заводська, біля буд. 97 Б.

Судами встановлено, що 01.04.2020 позивач на підставі п. 2.1.10 Порядку розміщення реклами на транспорті та в ліфтах житлових будинків комунальної власності у місті Дніпрі від 18.02.2020 №256 та рішень виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.03.2020 №414, від 02.06.2020 №657, від 28.08.2020 №884, від 22.09.2020 №991 про надання погоджень на розміщення реклами уклав з Комунальним підприємством «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради договір про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах №1 з доповненнями.

Місця розташування рекламних засобів, вид рекламного засобу, адреса розміщення, розмір плати та тимчасове користування місцями, підстави для надання місць для розташування рекламних засобів та строки користування ними зазначені в додатку, що є невід`ємною частиною вищевказаного договору.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.04.2021 №442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» вирішено анулювати погодження на розміщення реклами, видані позивачу.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилався на те, що Порядком розміщення реклами на транспорті та в ліфтах житлових будинків комунальної власності у місті Дніпрі від 18.02.2020 №256 передбачено підстави для анулювання (скасування) погоджень та не передбачає такої підстави для анулювання погоджень, як прийняття органом місцевого самоврядування рішення про припинення юридичної особи, яка здійснює господарську діяльність з певного виду діяльності. Вказані дії призвели до значних матеріальних втрат з боку підприємства, оскільки здійснено оплату рахунків за розміщення реклами за весь квітень 2021 року.

Посилається на те, що виконання оскаржуваного рішення відповідача до вирішення позову щодо його законності становить суттєву загрозу інтересам підприємства, оскільки за наслідками його виконання підприємство фактично припиняє законну підприємницьку діяльність в частині використання 54 рекламних засобів та спричиняє суттєві матеріальні збитки. Крім того, вважає, що в разі демонтажу рекламних конструкцій при подальшому задоволенні позову відновлення порушених прав підприємства потребуватиме значних зусиль, часу та витрат, оскільки потребуватиме відновлення цілісності конструкцій, повторного монтажу та оплати вказаних витрат, відшкодування збитків за час простою, а у разі встановлення на відповідних об`єктах рекламних конструкцій третіх осіб відновлення порушених прав та інтересів підприємства може стати взагалі неможливим.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2021, яка залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021, заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Зупинено дію рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.04.2021 №442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» в частині, що стосується ТОВ «СІЛЛ РТ» до набрання рішення суду у цій справі законної сили.

Заборонено до набрання рішення суду у цій справі законної сили виконавчому комітету Дніпровської міської ради, департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради та іншим структурним підрозділам Дніпровської міської ради та комунальним підприємствам чи закладам, що належать до сфери управління Дніпровської міської ради, вчиняти дії, спрямовані на демонтаж реклами (рекламного матеріалу, рекламних конструкцій) на зупиночних комплексах, погодження на розміщення яких анульовано рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ РТ» за наступними адресами: вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 73 Д; вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 97 Б; вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 133; у районі просп. Олександра Поля, буд. 78; Запорізьке шосе, біля буд. 63; вул. Панікахи, біля буд. 7; вул. Панікахи, біля буд. 2; бульв. Слави, біля буд. 46 А; вул. Маршала Малиновського, біля буд. 48; вул. Маршала Малиновського, біля буд. 6; вул. Маршала Малиновського, навпроти буд. 36; вул. Маршала Малиновського, навпроти буд. 2; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 102 Д; вул. Набережна Перемоги, навпроти буд. 86 Д; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 44/3; вул. Набережна Перемоги, навпроти буд. 44/3; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 26; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 10; просп. Олександра Поля, біля буд. 115; вул. Гоголя, біля буд. 1; вул. Січеславська Набережна, біля буд. 37; вул. Глинки, біля буд. 12; пл. Успенська, біля буд. 16/1; вул. Володимира Мономаха, біля буд. 15; вул. Панікахи, біля буд. 28 Д; вул. Глинки, біля буд. 15; вул. Глинки, біля буд. 19; просп. Петра Калнишевського, біля буд. 34 А; просп. Гагаріна, біля буд. 105; просп. Слобожанський, біля буд. 1 Ж; просп. Гагаріна, біля буд. 171; просп. Героїв, біля буд. 12; вул. 20-річчя Перемоги, біля буд. 27; вул. Калинова, біля буд. 81; Донецьке шосе, біля буд. 2Ж; пров. Парусний, біля буд. 7 Б; просп. Дмитра Яворницького, біля буд. 19; вул. Титова, біля буд. 8; просп. Слобожанський, біля буд. 87; просп. Героїв, біля буд. 37 А; просп. Богдана Хмельницького, біля буд. 118 Д; вул. Панікахи, біля буд. 15; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 86Д; вул. Робоча, біля буд. 73; просп. Гагаріна, біля буд. 72; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 17; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 34; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 26; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 61; вул. Робоча, біля буд. 146; вул. Центральна, біля буд. 2/4; у районі вул. Панікахи, 15; у районі пров. Парусного, 12 Б; вул. Набережна Заводська, біля буд. 97 Б.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що реалізація оскарженого рішення до вирішення справи по суті може призвести до примусового демонтажу об`єктів (споруд), зазначених в додатку до договору від 01.04.2020 №1, тобто існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній адміністративній справі, що полягає у примусовому демонтажі рекламних засобів до розгляду адміністративної справи по суті. Внаслідок демонтажу рекламних засобів до набрання законної сили судовим рішенням в цій адміністративній справі можуть виникнути несприятливі наслідки для позивача у вигляді понесених витрат з демонтажу рекламних засобів, виготовлення нових та оплата послуг з їх монтажу. В такому випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії по демонтажу рекламних засобів до набрання законної сили рішення суду по даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, яким, в разі задоволення позову, може бути скасовано рішення відповідача.

З постановленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій про забезпечення позову не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що висновок судів про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача ґрунтується виключно на міркуваннях та припущеннях підприємства, викладених у заяві про забезпечення позову, які не підкріплені жодними доказами на підтвердження виникнення несприятливих наслідків у вигляді витрат на демонтаж, виготовлення нових рекламних засобів та оплату послуг за їх монтаж. Оскаржуване рішення не зачіпає питання демонтажу рекламних засобів позивача. Крім того, підприємству не було направлено попереджень про усунення порушень, невиконання яких є беззаперечною підставою для підготовки та прийняття рішення про демонтаж.

Вважає висновок суду апеляційної інстанції про те, що оскільки Порядок розміщення реклами на транспорті та в ліфтах житлових будинків комунальної власності у місті Дніпрі від 18.02.2020 №256 не містить приписів щодо чітко визначеного строку на усунення порушень у випадку направлення попередження, а також строку прийняття виконавчим комітетом рішення про демонтаж рекламних засобів, а тому такий демонтаж може бути здійснений у найкоротші строки є гіпотезою та здогадом, який, враховуючи вимоги статті 150 КАС України, не може розглядатися як умова для застосування заходів забезпечення позову.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України).

У заяві про вжиття заходів забезпечення позову ТОВ «Сілл РТ» зазначає, що демонтаж спірних засобів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист поновлення порушених прав або інтересів заявника.

Верховний Суд неодноразово вирішував спори за аналогічними спірними правовідносинами та, зокрема, у постановах від 17.10.2019 у справі №640/7285/19, від 11.03.2021 у справі №260/1168/19 та від 22.09.2021 у справі №160/6846/21 дійшов наступних висновків:

«Процедура демонтажу спеціальних конструкцій регулюється Порядком розміщення зовнішньої реклами в місті Києві, затв. розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.02.2019 №207 (далі - Порядок).

Пунктом 3.1 розділу ІІІ Порядку визначено, що демонтаж РЗ (засобів та обладнання зовнішньої реклами) у цьому Порядку означає комплекс заходів, які передбачають відокремлення РЗ разом з основою (за можливості) від місця їх розташування та транспортування на спеціально відведені території для подальшого зберігання.

За змістом п. 3.7-3.9 розділу ІІІ розповсюджувач зовнішньої реклами зобов`язаний усунути порушення, зазначені у Вимозі. Термін усунення порушення зазначається у Вимозі, але не може бути меншим ніж три робочі дні з дати її отримання. Розповсюджувач зовнішньої реклами зобов`язаний повідомити Робочий орган про усунення порушення в письмовій формі в термін, визначений Вимогою. Якщо розповсюджувач зовнішньої реклами самостійно не усунув виявлені порушення у термін, зазначений у Вимозі, демонтаж РЗ здійснює КП «Київреклама», інші підрядні організації на підставі укладених КП «Київреклама» договорів або балансоутримувач місця. Організацію демонтажу або демонтаж здійснює КП «Київреклама» або балансоутримувач місця на підставі наказу Робочого органу відповідно до цього Порядку. Демонтаж РЗ здійснюється в межах технічних можливостей КП «Київреклама» або балансоутримувача місця з дотриманням вимог з безпеки виконання робіт та охорони праці без повідомлення розповсюджувача зовнішньої реклами про час здійснення демонтажу.

Крім того, Відповідно до п. 3.13 розділу ІІІ Порядку, розповсюджувач зовнішньої реклами має право на повернення демонтованого РЗ після звернення до КП «Київреклама» або балансоутримувача місця у разі надання:

-заяви про повернення демонтованого РЗ;

-документа, що підтверджує право власності (користування) розповсюджувача зовнішньої реклами на конкретний демонтований РЗ;

-документа, що підтверджує оплату витрат, пов`язаних з демонтажем РЗ, їх транспортуванням та подальшим зберіганням, понесених КП «Київреклама» або балансоутримувачем місця.

- документа, що підтверджує право уповноваженої особи на одержання демонтованого РЗ.

Таким чином, демонтаж рекламних засобів не є розпорядженням майном, однак є правом органу місцевого самоврядування, здійснюється з підстав передбачених законодавством про рекламу та жодним чином не несе загрозу самому майну.»

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.07.2019 у справі №580/332/19, від 1710.2019 у справі №640/7285/19 та від 18.02.2021 у справі №640/3755/20.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не давали судам підстави для вжиття заходів забезпечення позову, що передбачені статтею 151 КАС України.

Щодо понесення позивачем певних матеріальних збитків, то Верховний Суд в питанні вжиття заходів забезпечення позову у подібних правовідносинах, зокрема, у постанові від 20.03.2019 у справі №826/14951/18 дійшов наступних висновків:

«Щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, Суд звертає увагу, що підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше.

Відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі».

Враховуючи доводи позивача з питання забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що з наявних матеріалів справи не встановлено підстав, які б свідчили про те, що невжиття судом таких заходів створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду даної справи.

Наведені у заяві про забезпечення позову доводи позивача не свідчать про вжиття відповідачем відповідних заходів щодо демонтажу рекламних конструкцій. Оскаржуване рішення не містить приписів та вимог щодо демонтажу рекламних конструкцій ТОВ «Сілл РТ».

Крім того, вимог щодо зупинення дії будь-яких рішень про демонтаж рекламних засобів позивачем не заявлено і такі рішення не є предметом даного спору.

В свою чергу відповідно до приписів статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Отже, оскільки оскаржуване позивачем рішення відповідача не містить приписів та вимог щодо демонтажу рекламних конструкцій ТОВ «Сілл РТ», колегія суддів не вбачає існування очевидної загрози заподіяння шкоди правам та інтересам позивача дією саме оскаржуваного рішення до вирішення даного спору по суті.

За таких обставин, передбачені статтею 150 КАС України підстави для вжиття заходів забезпечення позову були відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, судові рішення ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій з істотним порушенням норм процесуального права та без врахування висновків Верховного Суду, а тому судові рішення у справі підлягають скасуванню із прийняттям у справі нової постанови про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

І.В. Желєзний

В.М. Кравчук