Справа № 420/12464/21
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул..Семінарська, 5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2021 року № 0-1515, видане ГУ ДПС Одеській області про стягнення податку на нерухоме майно, відмiнне від земельної ділянки в розмірі 76 223,71 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2021 року № 0-1515, видане ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної ділянки в розмірі 16536,21 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 2021 травня року № 0-1515, видане ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 8622.03 грн.;

судові витрати та витрати на правову допомогу покласти на відповідача.

Позов мотивовано тим, що спірними рішеннями відповідач нарахував позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на промислові будівлі та складські приміщення промислових підприємств, які відповідно до вимог податкового законодавства не є об`єктами оподаткування. Отже, спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 26.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 262 КАС України).

20.09.2020 року до суду від відповідача - Торговий дім «Червона калина» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що ним повністю усунуто порушення зазначені в акті перевірки та приписі.

09.09.2021 відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Вказує на відсутність підтверджуючих документів, що нежитлові приміщення, які належать позивачу, використовуються за призначенням у господарській діяльності. Тому об`єкт оподаткування не відповідає обов`язковим для звільнення ознакам.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2021 року № 0-1515, і про стягнення з позивача податку на нерухоме майно, вiдмiнне від земельної ділянки в розмірі 76 223,71 грн..

Крім того, ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення вiд 24 травня 2021 року № 0-1515, про стягнення з позивача податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 16536,21 TPH.

Також, ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2021 року № 0-1515, про стягнення з позивача податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 8622,03 грн.

Як зазначає відповідач, згідно ІТС «Податковий блок» за фізичною особою ОСОБА_1 зареєстровані наступні об`єкти нерухомого майна, які увійшли до розрахунку оскаржуваних податкових-повідомлень рiшень:

- об`єкт нерухомого майна, нежитлова будівля під реєстраційний номер майна 2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 3521,20 кв.м.;

- об`єкт нерухомого майна, нежитлова будівля під реєстраційний номером майна 2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 398,3 кв.м.;

- об`єкт нерухомого майна, нежитлова будівля під реєстраційний номером майна 2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 763,9 кв.м.

Нерухоме майно, вiдмiнне від земельної ділянки належить на праві власності фізичній особі ОСОБА_1 , однак, як зазначає Позивач використовується Фермерським господарством «Фенікс Агро», згідно з обліковими даними якого визначено види діяльності: КВЕД:

01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний);

01.19 Вирощування iнших однорiчних і дворiчних культур;

01.46 Розведення свиней;

01.47 Розведення свійської птиці;

47.11 Роздрiбна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку правомірності зазначеного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних позивачем рішень, суд виходить із положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014р. №71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015р., запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 261 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності (пп. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно пп. 266.6.1. п. 266.2 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють, зокрема, господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо).

Згідно пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Таким чином, ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлюються відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, на території якого перебуває таке майно.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України).

Слід зазначити, що позовні вимоги ґрунтуються на доводах про те, що позивач як сільськогосподарський товаровиробник звільнений від оподаткування податком на нерухоме майно, яке призначене для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Судом встановлено, що позивачем використовується об`єкт за функціональним призначенням, а саме провадиться господарська діяльність фермерського господарства «ФЕНІКС АГРО», що підтверджується копією Статуту.

Відповідно до п. 30.2 цієї ст. 30 ПК України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Підпунктом 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, у редакції Закону України від 23.11.2018р. №2628-VIII чинній з 01.01.2019р., визначено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування. Так, до таких об`єктів нерухомості належать будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2. ст. 266 ПК України).

Правовий аналіз пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України дає підстави для висновку, що його застосування передбачає наявність двох умов одночасно, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Судом встановлено, що право відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності:

об`єкт за адресою АДРЕСА_2 «А - телятник, загальна площа 1323,8 кв.м; Б - телятник, загальна площа 775 кв.м; В - телятник, загальна площа 893,3 кв.м; Г - кормоцех; №1-9 - надвірні споруди; 1-ІІІ замощення»;

об`єкт за адресою АДРЕСА_2 «А - будинок тваринництва, загальна площа 763,9 кв.м. a,a l, a 2 ,a 3 - ганок: а 4 - навіс; Б - вбиральня; № 1-4 - надвірні споруди; 1 - замошення»;

право приватної власності на зазначені об`єкти зареєстровано за ФГ "ФЕНИКС АГРО", , країна реєстрації: Україна

Що стосується віднесення позивача до сільськогосподарського виробника, то суд зазначає наступне.

За визначенням пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Застереження в пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 ПК України щодо цілей глави 1 розділу ХIV Податкового кодексу України не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін "сільськогосподарський товаровиробник" має інше змістовне навантаження.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 0340/1905/18.

Втім, необхідно зазначити, що на користь висновку, що нормою пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України передбачено податкова пільга, в тому числі і для фізичних осіб, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання. Законом України від 23.11.2018р. №2628-VIII, пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Тобто, законодавець уточнив з 01.01.2019р., що сільськогосподарським товаровиробником є юридичні і фізичні особи.

Варто зазначити, що пільга, встановлена пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Аналогічний правовий висновок зазначений у постановах Верховного Суду 04.12.2018р. у справі №649/593/16-а, від 24.04.2020р. у справі №540/2206/19.

Згідно приписів ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Зважаючи на викладене, суд вважає, що податкове повідомлення рішення від 24 травня 2021 року № 0-1515, про стягнення податку на нерухоме майно, відмiнне від земельної ділянки в розмірі 76 223,71 грн.; податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2021 року № 0-1515, про стягнення податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної ділянки в розмірі 16536,21 грн.; податкове повідомлення-рішення від 24 2021 травня року № 0-1515, про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 8622.03 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул..Семінарська, 5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2021 року № 0-1515, видане ГУ ДПС Одеській області про стягнення податку на нерухоме майно, відмiнне від земельної ділянки в розмірі 76 223,71 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2021 року № 0-1515, видане ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної ділянки в розмірі 16536,21 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 2021 травня року № 0-1515, видане ГУ ДПС в Одеській області, про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 8622.03 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2724,00 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул..Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ).

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко