Справа № 340/5823/20
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 340/5823/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року (суддя Жук Р.В., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 01.03.2021 року) в справі №340/5823/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

в с т а н о в и в:

22.12.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.06.2020 року №0-1109, №0-1109, №0-1109

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування. Обмежувальне тлумачення за рахунок введення додаткової ознаки надання пільги по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - звільнення від оподаткування за критерієм «будівлі сільськогосподарського товаровиробника», лише об`єктів нежитлової нерухомості сільськогосподарських виробників, по суб`єктному складу, не може бути застосовано, оскільки положеннями підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва. Для отримання податкової пільги, недостатньо щоб будівля відносилась до поняття «сільськогосподарського товаровиробника», така будівля повинна використовуватись у виробництві, переробці товарів, використовуватись у сільському господарстві. Апелянт вказував, що рішенням Компаніївської селищної ради № 185 від 25.06.2018 року «Про встановлення податку на майно, в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2019 рік», ставка податку на 2019 рік за категорією «будівлі промисловості та склади» була встановлена на рівні 0,2%.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості та об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Згідно з пп. «ж» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Сільськогосподарським товаровиробником є юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання. Визначення «сільськогосподарський товаровиробник» міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років», якою передбачено, що сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією. Суд першої інстанції вказував, що не є об`єктом оподаткування: «будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку». Встановлюється пільга у вигляді звільнення від оподаткування саме об`єкт, і саме такий, який має відповідне цільове призначення. Тобто, звільняється від оподаткування об`єкт нежитлової нерухомості, який призначений для безпосереднього використання у сільськогосподарській діяльності, а не який безпосередньо використовується у сільськогосподарській діяльності. Додатковою обов`язковою умовою для звільнення від оподаткування є належність такого об`єкта сільськогосподарському товаровиробнику. Належне позивачу нерухоме майно є будівлями, спорудами сільськогосподарського товаровиробника (перебуває у користуванні фермерського господарства статутний капітал) призначене та використовується безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Комплекс споруд і будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 фактично є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника та перебуває у користуванні ФГ « ОСОБА_1 », а позивач є засновником цього підприємства, та основними видами діяльності фермерського господарства є вирощування зернових та технічних культур, а нерухоме майно за вищевказаними адресами, що належить позивачу на праві власності, використовується останнім у сільськогосподарській діяльності (вирощування та зберігання зерна). Суд першої інстанції вказував, що відповідачем не надано доказів, що ОСОБА_1 використовував належні йому на праві власності об`єкти нерухомості у будь-якій іншій, відмінній від сільськогосподарської, діяльності спосіб.

Матеріалами справи встановлено, що Фермерське господарство «Гнатюка Юрія Яковича» зареєстроване як юридична особа 30.03.2007 року, керівник - ОСОБА_1 , основними видами діяльності є вирощування зернових та технічних культур, надання послуг у рослинництві та оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин, що підтверджується довідкою з ЄДРПОУ та свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи.

Встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,44 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Першотравенської сільської ради Кіровоградської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серія І-КР №008460.

Свідоцтва про право власності підтверджують, що ОСОБА_2 є власником нежитлових приміщень (будівлі, склади) загальною площею 2759,3 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 (три приміщення).

Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області 18.06.2020 року винесено податкові повідомлення-рішення №0-1109, №0-1109 та №0-1109, якими ОСОБА_1 визначено суми податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» за податковий період 2019 рік у загальному розмірі 34543,68 грн.

Рішенням Компаніївської селищної ради № 185 від 25.06.2018 року «Про встановлення податку на майно, в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2019 рік», ставка податку на 2019 рік за категорією «нежитлова нерухомість, складські будівлі» була встановлена 0,2%.

Позивач обґрунтовує свою позицію тим, що є сільськогосподарським товаровиробником, безпосередньо використовує будівлі/споруди у сільськогосподарській діяльності, тобто наявні підстави звільнення об`єктів від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021 року зобов`язано ОСОБА_1 надати докази та підтвердження фактичного використання у 2019 році у власній сільськогосподарській діяльності нежитлових приміщень (будівлі, склади) загальною площею 2759,3 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

Позивачем на підтвердження використання будівель які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 як сільськогосподарський товаровиробник надано розрахунок частки сільськогосподарського виробництва за 2018 рік, відповідно до якого Фермерське господарство «Гнатюка Юрія Яковича» отримує дохід від сільськогосподарського товаровиробництва, здійснює власне виробництво продуктів та їх переробку. Встановлено, що ОСОБА_1 звітував до контролюючого органу про наявність земельних ділянок у 2019 році, їх засіювання.

Фермерське господарство «Гнатюка Юрія Яковича» звітувало до Головного управління статистики у Кіровоградській області про вирощування сільськогосподарських культур, звітував про вирощування та зберігання зерна. Подавався звіт про витрати на виробництво продукції сільськогосподарського господарства за 2019 рік, відповідно до якого на вирощування сільськогосподарських культур витрачено загальновиробничі витрати, адміністративні послуги у тому числі зі зберігання продукції.

Згідно п. 266.1, п. 266.2, п. 266.3 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Згідно абз. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Норма пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України зводить поняття звільнення від оподаткування (не є об`єктом оподаткування) щодо будівель сільськогосподарських товаровиробників, виробничих корпусів, складських приміщень сільськогосподарських виробників. Для застосування такої податкової пільги об`єкти нерухомості будівлі повинні бути будівлями які використовуються для зберігання продукції, зберігання техніки чи власних засобів для вирощування сільськогосподарських культур. Також для застосування податкової пільги, об`єкти нерухомості повинні бути у володінні чи користуванні промислового підприємства, підприємця.

Згідно п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробниками сільськогосподарської продукції є юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 року №507, «Будівлі нежитлові» «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (клас 1271) є будівлями для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інше.

Поняття «будівля сільськогосподарського виробника», у зв`язку з яким застосовується аналізована податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому циклі господарської діяльності та організаційних форм у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення продукції. Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку абз. «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для сільськогосподарського виробництва. Нормативний підхід у розумінні норми, про яку йдеться, випливає з того, що функціональне призначення об`єкта, який звільняється від оподаткування, яким є предмет - будівля (вид нежитлової нерухомості), є фактично визначальною родовою ознакою, оскільки не є об`єктом оподаткування саме будівлі сільськогосподарського товаровиробника, тобто будівлі, які використовуються для виготовлення сільськогосподарської продукції будь-якого виду.

Суд апеляційної інстанції враховує, що позивачем надано докази використання нежитлових приміщень (будівлі, склади) загальною площею 2759,3 кв.м, які знаходяться за адресою: Кіровоградська область, смт. Компаніївка, вул. Молодіжна, 38, 40, АДРЕСА_3 , у виробництві сільськогосподарської продукції.

Суд приходить до висновку, що застосування абз. «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі, якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів (будівель) за функціональним призначенням, тобто для сільськогосподарського виробництва.

Відповідач при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не враховував законодавчо встановлену податкову пільгу та особливості її застосування.

При вирішені спору, суд керується правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постанові від 24.04.2020 року у справі №540/2206/19, де вказано, що встановлена підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги разом як і не передбачено повернення судового збору, сплаченого суб`єктом владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року в справі №340/5823/20 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова