Справа № 334/4087/21
Суддя: Фетісов М. В.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 13.09.2021
Справа № 334/4087/21
Провадження № 2-а/334/84/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Фетісова М.В., за участі секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського ОСОБА_2, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4302057 від 04.06.2021, якою його визнано винним за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу в сумі 1700 гривень, притягнути до дисциплінарної відповідальності відповідача ОСОБА_2 .

Позов обґрунтовує тим, що 04.06.2021 року поліцейським ОСОБА_2 була винесена постанова серії ЕАН №4302057, якою на позивача накладене стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень. Вважає вказану постанова протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв правопорушення, а відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна його вина у вчиненні такого правопорушення і було порушено його права через те, що відповідачем не було роз`яснено положення ст. 268 КУпАП під час розгляду справи. Відповідач не дав позивачу зафіксувати на фото його службове посвідчення, що є порушенням ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних». Відповідно до змісту оскаржуваної постанови 04.06.2021 о 14:21:52у с. Братське, вул. Садова, 68/1, водій, керуючи ТЗ, рухався зі швидкістю 123 км/год в населеному пункті, де дозволено рухатись не більше 50 км/год, чим перевищив максимальне обмеження швидкості руху на 73 км/год. Вимірювалось лазерним приладом TruCam 0008376, чим порушив п. 12.4. ПДР - перевищення водіями Т/3 встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год. Крім відеозапису з TruCam 0008376, де зафіксовано перевищення швидкості руху, не було пред`явлено інших доказів, які б свідчили про те, що він скоїв правопорушення. Також не було надано доказів, які б свідчили, що саме він знаходився за кермом Т/3 під час скоєння правопорушення. Відповідач не зміг знайти на відеозаписі, яку він надав для ознайомлення як доказ, його обличчя, а його аргументом того, що саме він був за кермом в момент здійснення правопорушення було те, що у водія ТЗ була схожа футболка. Використання лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів «TruCam» не регулюється жодним нормативно-правовим актом. Поліцейський тримав технічний прилад TruCam в руках, що суперечить нормам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», останній не є стаціонарно вмонтованим способом, тому як здійснення фіксації швидкості з руки (рук) може дати більше ніж передбачено відповідним свідоцтвом про повірку похибку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху транспортного засобу. Оскаржувана постанова була винесена відповідачем на підставі доказів отриманих за допомогою лазерного вимірювачу швидкості руху TRUCAM LTI20/20 ТС 0008376, використання якого не передбачене чинним законодавством України, а отже такі дії вчинені відповідачем не у спосіб, передбачений законом.

30.07.2021 співвідповідачем ОСОБА_2 наданий відзив на позов. До відзиву не додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, що є вимогою, передбаченою пунктом 2 частини четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), у зв`язку з чим суд не бере його до уваги.

01.07.2021 Департаментом патрульної поліції, територіальним підрозділом якого є співвідповідач УПП в Дніпропетровській області ДПП, надані пояснення щодо позову. Суд залучає до справи вказані пояснення як відзив на позов. Згідно з поясненнями ДПП вважає позов необґрунтованим та просить відмовити в його задоволені. Оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, відповідно до якої постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХШ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Так як позивач рухався в межах населеного пункту, то там максимальна швидкість 50 км/год., і не потрібно додаткових дорожніх знаків. Обставини, викладені позивачем в позовній заяві, мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму (тобто, основною функцією даного приладу є здійснення певних вимірювань, а здійснення фото- або відеофіксації є додатковою функцією), що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Вказаний прилад отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не містяться в нормах чинного законодавства України. 29 серпня 2012 фірмі Laser Technology, Inc., яка є виробником TruCam, був виданий Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державною реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Відповідно до п. 3 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161 зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, унесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019. При цьому, прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства. Відповідно до сертифікату від 18.11.2020 та чинного до 18.11.2021 лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС008376, є придатним до застосування. Можливість використання приладу TruCam також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертних висновків, якими підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ 1SO/1ES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу 1-2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam. але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Основною функцією лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 є здійснення певних вимірювань. Тобто TruCam LT1 20/20 є засобом вимірювальної техніки, а не засобом фото- або відео фіксації. Право поліцейських використовувати прилади з функціями фото- та відео фіксації, які працюють у не автоматичному режимі, передбачено, зокрема ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію».

Ухвалою від 11.06.2021 відкрите провадження у справі та вона призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. До участі в справі співвідповідачем залучене Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Позивач ОСОБА_1 позов та обставини, яким він обґрунтований підтримав. Додатково пояснив, що транспортним засобом в момент вчинення правопорушення керував не він, а його родич, назвати якого відповідно до статті 63 Конституції України відмовився. Після зупинки він обмінявся з водієм місцями, щоб перевірити, як будуть діяти поліцейські за таких обставин. Також зазначив, що ним була підписана оскаржувана постанова, в тому числі про ознайомлення з правами, але насправді права йому не роз`яснювались, а оскаржувану постанову він підписав під тиском поліцейських. Крім цього, вважає порушенням те, що постанова складена особою, яка не спілкувалась з ним особисто.

Співвідповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив.

Представник співвідповідача УПП в Дніпропетровській області ДПП у судове засідання не з`явився. У поясненнях просить розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши заяви по суті спору, письмові та електронні докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пунктом 8 частини першої статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з вимогами пункту 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до частини шостої статті 77 КАС якщо учасник справи без поважних причин не нада

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2021 поліцейським роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції ОСОБА_2 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4302057 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1 700 гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 04.06.2021 о 14:21:52 годині в с. Братське, вул. Садова 68, водій, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 123 км/год. в населеному пункті, де дозволено рухатись не більше 50 км/год, чим перевищив максимальне обмеження швидкості руху на 73 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam 0008376, чим порушив вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху - перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год.

Згідно з частиною третьою статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam ІІ.

Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UА.TR.001 241-18. Строк дії сертифіката до 26.12.2028.

Міжповірочний інтервал для вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 374 і становить 5 років.

Відповідно до Сертифікату калібрування, виданого виробником Laser Technology Inc., калібрування лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ № ТС008376 проведене 18.11.2020, а отже він є придатним до використання.

Необхідно зазначити, що можливість використання лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ № ТС0008376 також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 № 04/05/02/-3500, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 10116:2019.

Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м. до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації лазерним вимірювачем швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04 жовтня 2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Таким чином, суд відхиляє аргумент позивача про те, що оскільки використання лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ не врегульований законодавством, то отриманні за його допомогою докази є недопустимими. Крім цього, позивачем не надані суду будь-які належні і допустимі докази, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості руху транспортного засобу.

Суд дійшов висновку, що докази, отримані за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ № ТС0008376, відповідають вимогам, визначеним у ст. 251 КУпАП, а отже є належними та допустимими.

Відповідно до наданого суду відеозапису, який міститься у файлі «_u2200_0604_141106.avi» лазерним вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ № ТС008376 04.06.2021 о 14.11.06 годині в с. Братське зафіксований рух транспортного засобу MAZDA реєстраційний № НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 123 км/год, при швидкісному ліміті 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: (1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; (2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Отже, основною функцією лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ є саме вимірювання швидкості транспортних засобів, а не фото- і відеофіксації.

Стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» не містить обов`язку стаціонарного розміщення засобів вимірювальної техніки. Не містить вказаного обов`язку і Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України від 08.12.2018 № 1026.

Позивач також наполягає на тому, що поліцейськими не надані докази того, що саме він керував транспортним засобом. У судовому засіданні він пояснив, що не він керував транспортним засобом, а він лише помінявся з водієм місцями після зупинки транспортного засобу. Вказаний аргумент суд сприймає, як спробу позивача уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, адже під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вказані зауваження він до постанови не додав. Крім цього, вказана обставина ним не доведена жодним доказом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність факту вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, обґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності згідно з оскаржуваною постановою, недоведеність існування підстав для визнання протиправною та скасування постанови.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 139 КАС України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6-9, 139, 244-246, 250, 286 КАС, суд

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повне рішення складене 17 вересня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі:

- поліцейський роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: пл. Троїцька, буд. 2А, м. Дніпро, 49000,

- Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: пл. Троїцька, буд. 2А, м. Дніпро, 49000.

Суддя: