Справа № 640/14719/21
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м. Київ № 640/14719/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Служби безпеки України (відповідач, СБУ), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неоформлення всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії за вислугою років позивачу та направлення документів про призначення пенсії до органу Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача;

- зобов`язати відповідача оформити всі необхідні документи та подання про призначення пенсії позивачу та направити документи про призначення пенсії за місцем проживання позивача;

- визнати протиправною відмову відповідача щодо ненадання ОСОБА_1 статусу «Ветеран військової служби»;

- зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 статус «Ветеран військової служби та видати відповідне посвідчення та нагрудний знак.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив у задоволенні заяв позивача про направлення документів для призначення пенсії та наданні статусу ветерана військової служби, всупереч наявного в позивача права.

У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки календарної вислуги років позивача не вистачає для призначення пенсії, натомість, пільгова вислуга не враховується при призначенні пенсії.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу в СБУ, звільнений 02.10.2020 наказом Голови СБУ № 1260-ос/дск від 25.09.2020.

У зазначеному наказі відсутня згадка про пільгове обчислення вислуги років позивача.

Згідно з довідкою СБУ від 26.04.2021, календарна вислуга років станом на 02.10.2020 складає 23 роки 02 місяці 20 днів.

З 14.10.2005 по 12.12.2019 проходив службу, зокрема, в підрозділах спеціального призначення, яка дає право на пільгове обчислення вислуги років з коефіцієнтом 1,5 яка за згаданий період складає 7 років 11 місяців 12 днів.

Позивач звернувся до СБУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років від 08.12.2020, у відповідь на яку, листом СБУ від 06.01.2021 повідомлено про відсутність підстав для складання та подання до територіального органу Пенсійного фонду України документів для призначення пенсії, оскільки календарна вислуга в розмірі 23 роки 02 місяці 20 днів не є достатньою для її призначення. Оскільки відсутня пільгова вислуга років позивача, неможливо задовольнити заяву про надання статусу «Ветеран військової служби».

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача. ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон № 2262) визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

До вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби (ч. 2 ст. 17 Закону № 2262).

Статтею 17 Закону № 2262 визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262 встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом № 2262 передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (Порядок № 393).

Згідно з пп. «в» п. 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Таким чином, проходивши службу в підрозділах спеціального призначення СБУ, позивач набув право на пільгове обчислення вислуги років, про що також зазначається в довідці СБУ від 26.04.2021.

Отже, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

На необхідності врахування приписів підзаконних актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії наголошував також Верховний Суд, поміж іншого, у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а.

Таким чином, не зважаючи на відсутність зазначення про пільгове обчислення вислуги років позивача в наказі Голови СБУ № 1260-ос/дск від 25.09.2020 про звільнення, соціальна гарантія, набута через характер виконуваної позивачем роботи, не виключається.

З урахуванням пільгової вислуги років у розмірі 7 років 11 місяців 12 днів та календарної вислуги в розмірі 23 роки 02 місяці 20 днів, загальна вислуга років позивача становить більше 25 років, що є необхідною умовою для призначення такої пенсії особам, звільненим після 01.10.2020.

Оскільки судом встановлені обставини, за яких ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за вислугу років, відмова СБУ в поданні до територіального органу Пенсійного фонду України відповідних документів є протиправною.

За таких обставин, належним способом поновлення порушеного права позивача є зобов`язання СБУ скласти та подати до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Стосовно вимоги про надання статусу «Ветеран військової служби» суд зазначає наступне.

Закон України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» (Закон № 203/98) встановлює статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, визначає основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національної поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, та членів їх сімей, визначає гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві.

За змістом ст. 3 Закону № 203/98 держава гарантує кожному ветерану військової служби, ветерану органів внутрішніх справ, ветерану Національної поліції, ветерану податкової міліції, ветерану державної пожежної охорони, ветерану Державної кримінально-виконавчої служби України, ветерану служби цивільного захисту, ветерану Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України рівні з іншими громадянами можливості в економічній, соціальній, політичній сферах щодо задоволення різноманітних життєвих потреб, а також подає різні види допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 203/98 ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України, які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД.

Ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Зразки посвідчень, нагрудних знаків та порядок їх виготовлення і вручення визначаються Кабінетом Міністрів України (ст. 10 Закону № 203/98).

Із наведеного убачається, що надання статусу ветерана військової служби пов`язане, зокрема, з наявністю 20 років календарної вислуги та 30 років пільгової.

З урахуванням викладеного вище висновку суду, пільгова вислуга років позивача становить 31 рік 02 місяці 02 дні (7 років 11 місяців 12 днів пільгової + 23 роки 02 місяці 20 днів календарної), з яких 23 роки 02 місяці 20 днів - календарна вислуга.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1601 від 30.08.1999 затверджено порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби» (Порядок № 1601)

Відповідно до п. 1 Порядку № 1601 Посвідчення та нагрудні знаки "Ветеран військової служби" видаються (вручаються) особам, які набули статусу ветеранів військової служби відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Посвідчення "Ветеран військової служби" є документом, що підтверджує статус ветерана військової служби і його право на отримання відповідних пільг згідно із Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ( 203/98-ВР ), іншими актами законодавства (п. 2 Порядку № 1601).

Згідно з п. 3 Порядку № 1601) підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є: наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку - для осіб, зазначених у пункті 1 статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Як зазначає відповідач, що узгоджується із наявними матеріалами справи, відомості щодо пільгової вислуги років у довідці СБУ від 26.04.2021 та наказі СБУ про звільнення позивача № 1260-ос/дск від 25.09.2020 різняться, оскільки в останньому документі такої вислуги не зазначено взагалі.

При цьому, саме наказ про звільнення, у даному випадку, є підставою для надання статусу «Ветеран військової служби», посвідчення та нагрудного знаку.

Відповідачем жодним чином не обґрунтовано причину виникнення такої розбіжності, водночас, не заперечується наявність пільгової вислуги років, що встановлено із матеріалів справи. За відсутності таких пояснень відсутність згадки про пільгову вислугу років розцінюється судом як помилка, допущена в наказі про звільнення.

Варто звернути увагу на те, що статус «Ветеран військової служби» надає особі з таким статусом перелік державних соціальних гарантій у вигляді пільг. При цьому, самі по собі соціальні гарантії не можуть залежати від достовірності відомостей, викладених в тому чи іншому документі, якщо інші допустимі докази можуть свідчити про зворотне.

З урахуванням встановленої судом наявності пільгової вислуги років позивача, якої, разом із календарною вислугою, достатньо для надання статусу «Ветеран військової служби», наявні підстави для задоволення вимоги про надання такого статусу ОСОБА_1 .

У той же час, оскільки вирішуючи питання про надання такого статусу СБУ керувалось наказом № 1260-ос/дск від 25.09.2020, в якому пільгова вислуга років позивача не зазначена, склад протиправних дій відповідача відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених судом обставин щодо наявності пільгової вислуги років позивача, із застереженням про відсутність протиправних дій відповідача у відмові в наданні пільгового статусу, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо відмови в оформленні та поданні документів до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Службу безпеки України оформити та подати документи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

4. Зобов`язати Службу безпеки України надати ОСОБА_1 статус «Ветеран військової служби» та видати відповідне посвідчення та нагрудний знак.

5. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

6. Стягнути витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 у розмірі 1816,00 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Служба безпеки України (вул. Володимирська, 33, м. Київ, 01034, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко