Справа № 560/1656/21
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1656/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук А.М.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

30 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Хмельницькій області, що полягає у неприйнятті рішення про списання з ОСОБА_1 недоїмки, штрафних санкцій, пені із єдиного внеску за період з 01.01.2017 до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнодержавне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" 592-ІХ від 13.05.2020, що передбачені п.9-15 розділу VIII прикінцевих та перехідних положень Закону №2464;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області прийняти рішення про списання з ОСОБА_1 недоїмки, штрафних санкцій, пені із єдиного внеску за період з 01.01.2017 до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнодержавне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" 592-ІХ від 13.05.2020, що передбачені п.9-15 розділу VIII прикінцевих та перехідних положень Закону №2464

Позов мотивований тим, що 23 липня 2020 року звернувся до Головного управління ДПС у Хмельницькій області із заявою про списання несплаченої суми недоїмки за період з 01.01.2017 до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" від 13 травня 2020 року № 592-IХ, нараховану йому як платнику єдиного внеску, а також штрафи та пеню нараховані на ці суми недоїмки. Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області на підставі заяви проведено камеральну перевірку звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску. Відповідно до акту про результати камеральної перевірки звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2017-2020 р.р. по ФОП ОСОБА_1 від 12.08.2020 №1139/22-01-58-05/ НОМЕР_1 в 2 кварталі 2019 року ФОП ОСОБА_1 нараховано і виплачено доходу від ПП «СХІД КАРГО ТРАНС» в сумі 4500 грн; в 4 кварталі 2019 року нараховано доходу від ПП «ПУРПЛ ЛЕЙС» в сумі 4580 грн, а також від ПП «УКР-АГРО ПРОДУКТ» в сумі 4500 грн; в 1 кварталі 2020 року ТОВ «АГРОВЕЛС» в сумі 4752 грн. А тому, дані обставини унеможливлюють списання недоїмки по ФОП ОСОБА_1 по єдиному внеску в сумі 29271,68 грн за період з 01.01.2017 по 23.07.2020.

Позивач вважаючи бездіяльність ГУ ДПС у Хмельницькій області, що полягає у неприйнятті рішення про списання недоїмки, штрафних санкцій, пені, протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Хмельницькій області, що полягає у неприйнятті рішення про списання недоїмки, штрафних санкцій, пені.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області прийняти рішення про списання з ОСОБА_1 недоїмки, штрафів та пені із єдиного внеску за період з 01.01.2017 до 03.06.2020.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 перебував на обліку в ДПІ у м.Хмельницькому з 24.05.2007 по 23.07.2020 як фізична особа - підприємець. Стан платника 11 - припинено, але не знято з обліку. В період з 01.01.2012 по 31.03.2014 позивач був зареєстрований платником єдиного податку, 2 група. Станом на 04.03.2021 за платником в інтегрованій картці по платежу 71040000 "Єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність" рахується заборгованість в сумі 32388,86 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів №32731/22-01-58-08 від 11.08.2020 ФОП ОСОБА_1 нараховано і виплачено доходу в 2 кварталі 2019 року ПП «СХІД КАРГО ТРАНС» в сумі 4500 грн; в 4 кварталі 2019 року ПП «ПУРПЛ ЛЕЙС» в сумі 4580 грн, ПП «УКР-АГРО ПРОДУКТ» в сумі 4500 грн; в 1 кварталі 2020 року ТОВ «АГРОВЕЛС» в сумі 4752 грн.

Вказує, що під дію Закону України від 13 травня 2020 року №592-IX "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" ФОП ОСОБА_1 не підлягає, оскільки протягом періоду з 01 січня 2017 року до дня набрання чинності Закону від 13 травня 2020 року №592-IX отримував дохід. А тому, на думку відповідача в діях контролюючого органу відсутня протиправність, відтак прав позивача не порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановив суд та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 з 24.05.2007 по 23.07.2020 зареєстрований, як фізична особа-підприємець та перебував на обліку в ДПІ у м. Хмельницькому.

23 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у Хмельницькій області із заявою про списання несплаченої суми недоїмки за період з 01.01.2017 до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" від 13 травня 2020 року № 592-IХ, нараховану йому як платнику єдиного внеску, а також штрафи та пеню нараховані на ці суми недоїмки.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області на підставі заяви проведено камеральну перевірку звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску. Відповідно до акту про результати камеральної перевірки звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2017-2020 р.р. по ФОП ОСОБА_1 від 12.08.2020 №1139/22-01-58-05/ НОМЕР_1 в 2 кварталі 2019 року ФОП ОСОБА_1 нараховано і виплачено доходу від ПП «СХІД КАРГО ТРАНС» в сумі 4500 грн; в 4 кварталі 2019 року нараховано доходу від ПП «ПУРПЛ ЛЕЙС» в сумі 4580 грн, а також від ПП «УКР-АГРО ПРОДУКТ» в сумі 4500 грн; в 1 кварталі 2020 року ТОВ «АГРОВЕЛС» в сумі 4752 грн. А тому, дані обставини унеможливлюють списання недоїмки по ФОП ОСОБА_1 по єдиному внеску в сумі 29271,68 грн за період з 01.01.2017 по 23.07.2020.

Позивач вважаючи бездіяльність ГУ ДПС у Хмельницькій області, що полягає у неприйнятті рішення про списання недоїмки, штрафних санкцій, пені, протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суб`єктом владних повноважень допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду поданої позивачем заяви про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Приймаючи до уваги неприйняття відповідачем в порушення абз.2-7 п. 9-15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", який внесений Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" від 13 травня 2020 року № 592-ІХ рішення за результатами розгляду поданої позивачем заяви списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, відсутність підстав, передбачених законом, для відмови у списанні суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання Головного управління ДПС у Хмельницькій області прийняти рішення про списання з ОСОБА_1 недоїмки, штрафів та пені із єдиного внеску за період з 01.01.2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнодержавне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" 592-ІХ від 13.05.2020 року, що передбачені п. 9-15 розділу VIII прикінцевих та перехідних положень Закону №2464.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати визначає Закон України від 08 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску за загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

За правилами п. 9-15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", який внесений Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" від 13 травня 2020 року № 592-ІХ, підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників", а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання протягом 90 календарних днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників": а) платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників". Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше.

Таким чином, слід зазначити, що вказаний порядок можливо застосувати до платника податків за умови відсутності доходів у платника податків, та подачі останнім до 31.08.2020 державному реєстратору заяви про припинення підприємницької діяльності, та заяви податковому органу в порядку передбаченому пунктом 5 розділу І вказаного Закону N 592, про прийняття податковим органом рішення про списання суми заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску з 01.01.2017 по 03.06.2020, а також - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 01.01.2017 до 03.06.2020. Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше (пункт 9-15 Закону).

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків станом на 04.03.2021 року загальна сума заборгованості позивача за становить 32388, 86 грн.

Як зазначено в акті перевірки, згідно податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік сума одержаного доходу 0,00 грн, сума чистого оподатковуваного доходу в сумі 0,00 грн. Стан платника податків - 11 припинено 23.07.2020.

23 липня 2020 року позивач звернувся до Головного управління ДПС у Хмельницькій області із заявою про списання несплаченої суми недоїмки за період з 01.01.2017 до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" від 13 травня 2020 року № 592-IХ, нараховану йому як платнику єдиного внеску, а також штрафи та пеню нараховані на ці суми недоїмки.

З урахуванням викладеного вище, позивачем дотримано термін 90 календарних днів з 03 червня 2020 року, передбачений пунктом 9-15 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" від 13 травня 2020 року №592-ІХ для подання заяви про списання несплаченої суми недоїмки.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Відповідно до пункту 1 розділу II Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435 звіт до органів доходів і зборів подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника за основним місцем взяття на облік як платника єдиного внеску в органах доходів і зборів у тому числі засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації ЕЦП відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством.

У відповідності до абз.2-7 п. 9-15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", який внесений Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" від 13 травня 2020 року № 592-ІХ, після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску зазначеної звітності (якщо відповідна звітність не була подана раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що: 1) платник податків отримав дохід (прибуток) протягом періоду з 01 січня 2017 року до 03 червня 2020 року; 2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

У разі якщо суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були частково самостійно сплачені платником та/або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом, податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені у частині, що залишилася несплаченою.

Згідно податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік сума одержаного доходу 0,00 грн, сума чистого оподатковуваного доходу в сумі 0,00 грн, що свідчить про відсутність доходу у період з 2017 року по 2020 рік.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, за результатами камеральної перевірки встановлено, що в 2 кварталі 2019 року ФОП ОСОБА_1 нараховано і виплачено доходу від ПП «СХІД КАРГО ТРАНС» в сумі 4500 грн; в 4 кварталі 2019 року нараховано доходу від ПП «ПУРПЛ ЛЕЙС» в сумі 4580 грн, а також від ПП «УКР-АГРО ПРОДУКТ» в сумі 4500 грн; в 1 кварталі 2020 року ТОВ «АГРОВЕЛС» в сумі 4752 грн.

Суд зауважує, що докази отримання позивачем доходу (прибутку) за період з 1 січня 2017 року до 3 червня 2020 року в матеріалах справи відсутні та відповідачем до суду не надані.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року було зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області надати апеляційному суду в строк до 25.07.2021 року подані зазначеними підприємствами звіти 1-ДФ про виплачені ФОП ОСОБА_1 доходи у вказаних періодах ;

- зобов`язано ОСОБА_1 надати апеляційному суду в строк до 25.07.21 року належно завірені відомості з карткового рахунку про рух коштів за період з 01.04.2019 по 31.03.2020 року.

На виконання вимог ухвали Головним управління ДПС у Хмельницькій області подані зазначеними підприємствами звіти 1-ДФ про виплачені ФОП ОСОБА_1 , зокрема, встановлено, що в 2 кварталі 2019 року ФОП ОСОБА_1 нараховано і виплачено доходу від ПП «СХІД КАРГО ТРАНС» в сумі 4500 грн; в 4 кварталі 2019 року нараховано доходу від ПП «ПУРПЛ ЛЕЙС» в сумі 4580 грн, а також від ПП «УКР-АГРО ПРОДУКТ» в сумі 4500 грн; в 1 кварталі 2020 року ТОВ «АГРОВЕЛС» в сумі 4752 грн.

Позивачем на виконання ухвали суду апеляційної інстанції надані відомості банківських установ про рух коштів по рахунках, які дають підстави для висновку про те, що на вказані рахунки позивача кошти від ПП «СХІД КАРГО ТРАНС» в сумі 4500 грн; в 4 кварталі 2019 року нараховано доходу від ПП «ПУРПЛ ЛЕЙС» в сумі 4580 грн, а також від ПП «УКР-АГРО ПРОДУКТ» в сумі 4500 грн; в 1 кварталі 2020 року ТОВ «АГРОВЕЛС» в сумі 4752 грн. не надходили.

Колегія суддів звертає увагу, що поняття "отримання доходу (прибутку)", розкривається у абзаці першому пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", у відповідності до якого єдиний внесок нараховується для платників, зазначених, зокрема, у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Відповідно до абзацу 4 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Таким чином в розумінні отримання доходу (прибутку) законодавець встановив отримання саме чистого оподатковуваного доходу, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої особи. Своєю чергою, сума чистого оподатковуваного доходу визначається платником податку з доходів фізичних осіб у річній податковій декларації про майновий стан і доходи.

Відсутність доходів, прирівняних до тих що підлягають обкладенням податком на доходи фізичних осіб, вказує на відсутність бази нарахування ЄСВ та на відсутність отриманого платником оподаткованого доходу (прибутку).

Судом встановлено, що позивач не отримував доходу (прибутку), що підтверджується наданими суду доказами.

Водночас, надаючи оцінку оскаржуваному документу, суд звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини щодо відповідальності держави щодо виконання власних повноважень.

Питання тлумачення та застосовування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики суду (п.41 рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Будченко проти України", рішення у справі "Скордіно проти Італії"

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам "доступності", "передбачуваності" та "зрозумілості"; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як "закон", якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.

Крім того, у п. п. 70, 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE (Рисовський проти України) заява №29979/04 проаналізовано поняття "належне урядування".

Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з викладеного, а також встановлених обставин даної справи, суд дійшов до висновку про те, що оскаржувана відмова винесена відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також без дотримання принципу "належного урядування".

Як було встановлено раніше, у відповідності до абз.2-7 п. 9-15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", який внесений Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" від 13 травня 2020 року № 592-ІХ, після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску зазначеної звітності (якщо відповідна звітність не була подана раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

В свою чергу, податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що: 1) платник податків отримав дохід (прибуток) протягом періоду з 01 січня 2017 року до 03 червня 2020 року; 2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

З аналізу положень вищевикладених нормативно-правових актів вбачається, що за результатами розгляду заяви про списання заборгованості по єдиному соціальному внеску, відповідач має прийняти рішення про списання заборгованості по єдиному соціальному внеску або рішення про відмову в її списанні.

В межах спірних правовідносин позивач звернувся до Головного управління ДПС у Хмельницькій області з відповідною заявою про списання заборгованості по єдиному соціальному внеску.

Таким чином, суд вважає, що рішення про відмову в списанні заборгованості по єдиному соціальному внеску повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом.

За наслідками розгляду отриманої заяви суб`єкт владних повноважень мав прийняти відповідне управлінське рішення.

Внаслідок чого, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутня належна відмова (рішення) у списанні суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

При цьому, колегія суддів зазначає, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі не вчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Враховуючи викладене, суд вважає, що суб`єктом владних повноважень допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду поданої позивачем заяви про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Таким чином, приймаючи до уваги неприйняття відповідачем в порушення абз.2-7 п. 9-15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", який внесений Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" від 13 травня 2020 року № 592-ІХ рішення за результатами розгляду поданої позивачем заяви списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, відсутність підстав, передбачених законом, для відмови у списанні суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання Головного управління ДПС у Хмельницькій області прийняти рішення про списання з ОСОБА_1 недоїмки, штрафів та пені із єдиного внеску за період з 01.01.2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнодержавне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" 592-ІХ від 13.05.2020 року, що передбачені п. 9-15 розділу VIII прикінцевих та перехідних положень Закону №2464.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.