Справа № 140/792/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/792/21 пров. № А/857/9138/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Іщук Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року, прийняте суддею Андрусенко О.О. в місті Луцьк у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Топ Агро Транс» до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Топ Агро Транс» (далі ТзОВ «Топ Агро Транс») звернулося в суд з позовом до Волинської митниці Держмитслужби (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.09.2020 №0000012 та №0000013.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року, яке прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволений повністю. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Волинської митниці Держмитслужби від 24 вересня 2020 року №0000012 та №0000013. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Держмитслужби (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код 43350888) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Топ Агро Транс» (45018, Волинська область, Ковельський район, село Старий Мосир, вулиця Молодіжна, 10, ідентифікаційний номер 37580159) судовий збір в сумі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.) та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн (дві тисячі грн 00 коп.).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що товар, митне оформлення якого здійснено є таким, що походить з ЄС та має преференційне походження ЄС для надання режиму вільної торгівлі в рамках Угоди, а тому пільги надані (отримані) позивачем правомірні, з дотриманням вимог Протоколу 1 Угоди.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Волинська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не надано належної юридичної оцінки доказам, неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд не врахував, що листом Держмитслужби України від 19.12.2019 року № 16/16-01/7/1070 (вх. Митниці №875-19 від 21.12.2019) надіслано відповідь уповноважених органів Республіка Польща від 22.11.2019 року № 2601-ІОА.4331.8.2019 про результати перевірки сертифіката з перевезення товару EUR.1 від 17.10.2018 року №/MF/A№ 0174992.

Зазначає, що результати перевірки свідчать про автентичність сертифіката, однак товари, зазначені в сертифікаті не відповідають вимогам преференційного походження відповідно до положень про вільну торгівлю між Україною та ЄС відповідно до вимог Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «товарів, що походять з певної країни» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про вільну торгівлю між Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з одного боку та Україною, з іншого».

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою у позові відмовити повністю.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), в силу приписів п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТзОВ «Топ Агро Транс» за МД від 24.10.2018 року №UA205040/2018/029795 здійснено митне оформлення товару: «Автомобіль легковий, що був у використанні; марка згідно з довідником «MERCEDES-BENZ»; модель згідно з довідником «CLS 350 BLUETEC 4МАТІС»; кузов № НОМЕР_1 ; загальна кількість місць, включаючи водія 5; призначення автомобіля - для перевезення пасажирів; тип двигуна дизель; робочий об`єм циліндрів двигуна 2987 см.куб.; потужність - 185kW; власна маса 1995 кг; номер двигуна - 642.5; колісна формула - 4x4; календарний рік виготовлення 2014; модельний рік виготовлення 2014; тип кузова - купе. Країна виробництва - (DE). Торгівельна марка «MERCEDES-BENZ».

До митного оформлення товару було надано такі товаросупровідні документи: рахунок-фактура (інвойс) від 10.10.2018 року № 134/2018; зовнішньоекономічний контракт №1-10/18 від 10.10.2018 року; довідка про транспортні витрати від 22.10.2018 року № 193; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 17.10.2018 року № PL/MF/A№ 0174992; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 ; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №1693 від 22.10.2018 року; митна декларація країни відправлення (експортна) №MRN 18PL301010Е0826664.

При митному оформленні сплачено митні платежі: мито на транспортні засоби, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (код платежу 021) 43280,71 грн.; податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання (код платежу 028) 169871,37 грн.; акцизний податок на транспортні засоби (код платежу 085) 213189,76 грн.

Митне оформлення товару проведено згідно УКТ ЗЕД: , код преференції 410 «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС», із застосуванням преференційної ставки ввізного мита - 7,3 %.

Ввезення товару на митну територію України проводилось згідно зовнішньоекономічного контракту від 10.10.2018 року №1-10/18, укладеного між Компанією «Marioteam Mariusz Godonczuk» та ТзОВ «Топ Агро Транс».

Листом від 19.12.2019 року Державна митна служба України у відповідь на звернення Волинської митниці ДФС від 21.11.2018 року №1506/03-70-19-04 направила лист уповноваженого органу Польщі від 22.11.2019 року №2601-ІОА.4331.9.2019 з результатами перевірки сертифікатів з перевезення товару EUR.1.

Відповідно до наказу Волинської митниці Держмитслужби від 12.08.2020 року №267 була проведена позапланова документальна невиїзна перевірка дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг із звільнення від оподаткування при митному оформленні транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ CLS 350 BLUETEC 4МАТІС» (VIN: НОМЕР_1 ) за МД від 24.10.2020 року №UA205040/2018/029795, одержувач ТзОВ «Топ Агро Транс».

За результатами перевірки складено акт від 31.08.2020 року №0005/7.3-19/37580159, яким встановлено порушення вимог абзацу 1 пункту 1 статті 29 до частини 2 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони; частини 4 та частини 5 статті 280 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI (зі змінами та доповненнями); частини 1 статті 281 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI (зі змінами та доповненнями); в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті мита на товари, що ввозяться на митну територію України суб`єктами господарювання, за МД від 24.10.2018 року №UA205040/2018/029795 на загальну суму 16007,93 грн та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за МД від 24.10.2018 року №UA205040/2018/029795 на загальну суму 3201,58 грн.

24.09.2020 року Волинською митницею Держмитслужби були винесені податкові повідомлення-рішення №0000012 та №0000013.

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 7 статті 336 МК України передбачено, що митний контроль здійснюється посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Згідно статті 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Як обумовлено частиною другою зазначеної статті, документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності-резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів.

Як вірно зазначено судом, суть спору між сторонами стосується виключно встановлення країни походження товару, який ввозився позивачем на митну територію України, та як наслідок наявності чи відсутності у нього права на застосування преференційного митного режиму до ввезеного товару.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення. У випадках, передбачених статтею 191 цього Кодексу, дата виникнення податкових зобов`язань визначається з урахуванням положень статті 191 цього Кодексу.

Пунктом 190.1 статті 190 ПК України встановлено, що базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 289 МК України зазначено, що обов`язок із сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Як було встановлено судом, позивачем за МД №UA205040/2018/029795 від 24.10.2018 року було ввезено на митну територію України товар - легковий автомобіль «MERCEDES-BENZ CLS 350 BLUETEC 4МАТІС» (VIN: НОМЕР_1 ), 2014 року виготовлення, який оформлено із застосуванням преференції зі сплати ввізного мита (код пільги - 410).

В акті перевірки від 31.08.2020 року зазначено, що листом Держмитслужби України від 19.12.2019 року №16/16-01/7/1070 надіслано відповідь уповноважених органів Республіки Польща від 22.11.2019 року №2601-ІОА.4331.8.2019 про результати перевірки сертифіката з перевезення товару EUR.1 від 17.10.2018 року №PL/MF/A№ 0174992. Результати перевірки свідчать, що сертифікат є автентичним, однак товари, зазначені в сертифікаті не відповідають вимогам преференційного походження відповідно до положень про вільну торгівлю між Україною та ЄС відповідно до вимог Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «товарів, що походять з певної країни» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про вільну торгівлю між Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони та Україною». Отже, на думку відповідача сертифікат з перевезення товару EUR.1 від 17.10.2018 року №PL/MF/A№ 0174992 не може бути підставою для застосування преференційного режиму вільної торгівлі до товару, оформленого за МД №UA205040/2018/029795 від 24.10.2018 року імпортером ТзОВ «Топ Агро Транс». Товар, митне оформлення якого здійснено за ЕМД що підлягає перевірці №UA205040/2018/029795 від 24.10.2018 року, не може бути визнаний таким, що має преференційне походження з Європейського Союзу, та відповідно не має права на пільгу (код пільги 410). Виходячи з інформації наданої уповноваженим органом іноземної держави підстави для звільнення від оподаткування вказаного товару відсутні.

Згідно з ч. 5 ст. 280 МК України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною 1 статті 281 МК України передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 44 МК України передбачено, що для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, обов`язково подається у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Пунктом 1 частини 3 статті 44 МК України передбачено, що у разі ввезення товару на митну територію України, сертифікат про походження товару подається обов`язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно ч. 1 ст. 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Відповідно до статті 26 частини 1 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію між Україною з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони від 27.06.2014 року, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 року №1678-VII (далі Угода) положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» (далі - Протокол І).

Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 розділу 5 «Підтвердження походження» Протоколу 1, згідно з положеннями якої сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Відтак, як вірно зазначено судом, у разі визнання товарів, такими, що походять з Європейського Союзу або України на них розповсюджується Угода про асоціацію та, відповідно, зменшується або скасовується ввізне мито, тобто застосовуються преференції.

Так, висновки контролюючого органу щодо відсутності у позивача права на преференцію базуються виключно на листі уповноваженого органу Республіки Польщі від 22.11.2019 року №2601-ІОА.4331.8.2019, в якому зазначено, що сертифікат є автентичним, однак товари, зазначені в сертифікаті не відповідають вимогам преференційного походження відповідно до положень про вільну торгівлю між Україною та ЄС відповідно до вимог Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «товарів, що походять з певної країни» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про вільну торгівлю між Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони та Україною».

Разом з тим, вірний є висновок суду, що вказаний лист уповноваженого органу Республіки Польща не можна вважати єдиним та беззаперечним доказом порушення саме позивачем митних правил, оскільки позивачем до митного оформлення надані всі документи, визначені чинним законодавством, що надані експортером та підтверджують право позивача на преференцію. Крім того, в ході проведення перевірки відповідачем не було здобуто прямих доказів того, що товар («MERCEDES-BENZ CLS 350 BLUETEC 4МАТІС», VIN: НОМЕР_1 ) не має преференційного походження з ЄС у розумінні Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.

Для митного оформлення товару за МД №UA205040/2018/029795 від 24.10.2018 року декларантом було надано всі необхідні супровідні документи, в тому числі сертифікат з перевезення товару форми EUR.l від 17.10.2018 року PL/MF/A№0174992, в якому зазначено експортером компанію Marioteam Mariusz Godonczuk, Gdanski (Республіка Польща).

Враховуючи те, що сертифікат з перевезення товару є офіційним документом у відповідності до якого настають чітко визначені законом юридичні наслідки, тому такий документ потребує встановлення його у відповідності до закону не чинними, підробленими чи недійсними.

Як вірно зазначено судом, в матеріалах справи відсутні докази про визнання недійсним сертифіката з перевезення товару форми EUR.l від 17.10.2018 року PL/MF/A№0174992 чи про притягнення експортера до відповідальності за фальсифікацію офіційних документів.

Крім того, як вірно зазначено судом, у вказаному листі уповноваженого органу Республіки Польща не стверджується, що наданий позивачем під час митного оформлення сертифікат EUR.1 був підроблений чи нечинним на час здійснення ТзОВ «Топ Агро Транс» імпорту товару з Європейського Союзу в Україну, а навпаки, у відповіді митного органу Республіки Польща, засвідчено автентичність (справжність) сертифікату. Таким чином, відсутні підстави вважати неналежним підтвердження преференційного походження товару, який ввозився ТзОВ «Топ Агро Транс».

Крім того, зміст вищезазначеного листа уповноваженого органу Польщі наведений без офіційного перекладу на українську мову, тобто матеріали податкової перевірки не містять автентичних текстів даних матеріалів, що у свою чергу, обґрунтовано виключає можливість використання змісту зазначених документів під час перевірки. Крім того, відповідачем не надано до матеріалів справи копії листа-запиту до уповноважених органів Республіки Польща, на який йде посилання у відзиві.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що із фактичних обставин справи слідує, що концерн Mercedes-Benz (Німеччина) є європейською компанією. Це загальновідомий факт. Інформація про цього виробника, про його місцезнаходження та місцезнаходження потужностей є відкритою у мережі Інтернет. Тому сумніви про походження даного товару з ЄС, є безпідставними.

Крім того, згідно розшифровки ВІН-коду автомобіля, що ввозився позивачем WDD2189941А141674 це транспортний засіб, який виготовлений в Німеччині. Висновком експертного дослідження від 22.10.2018 року №1693 також підтверджено країну-виробника даного транспортного засобу Німеччина.

Також судом вірно зазначено, що у імпортера відсутній обов`язок чи необхідність перевіряти законність дій експортера в момент оформлення та видачі сертифікату. Тобто, відповідальність за оформлення та видачу сертифікату і правдивість інформації, що в ньому зазначена, лежить виключно на експортерові (продавцеві).

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач дотримався умов режиму вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом та правомірно застосував тарифну преференцію за імпортованим товаром з країни Європейського Союзу, що підтверджується сертифікатом про походження EUR.1, виданим уповноваженим органом Республіки Польща, на підставі якого митний орган України здійснив митне оформлення товару. Під час митного оформлення імпортованого товару позивач надав національному митному органу всі необхідні документи для завершення митних процедур та щодо достовірності, достатності, повноти або належності яких з боку митного органу не було жодних зауважень та ним не відмовлено у застосуванні преференцій з ввізного мита на товари, що возяться на територію України (код пільги 410 товари, що ввозяться в Україну та походять з країн Європейського Союзу).

Таким чином, позивачем було сплачено в повному об`ємі всі обов`язкові митні платежі, подані всі необхідні документи для митного оформлення ввезеного товару, а сам сертифікат про походження товару EUR.l від 17.10.2018 року PL/MF/A№0174992 є чинним та не скасованим.

Відповідачем, у свою чергу, не надано будь-яких доказів, щодо подання недостовірних документів позивачем посадовим особам Волинської митниці ДФС під час здійснення митного контролю та митного оформлення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про безпідставність твердження відповідача про те, що уповноваженим органом Республіки Польща за результатами проведеної перевірки надіслано копію самого сертифіката з перевезення товару EUR.l від 17.10.2018 року PL/MF/A№0174992 з відміткою «Не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності» у графі 14 сертифікату, оскільки надану представником відповідача копію зворотного боку сертифікату не можна однозначно ідентифікувати, що вона стосується саме вказаного сертифікату. Крім того, у акті перевірки від 31.08.2020 року такі твердження відсутні.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильними висновок суду першої інстанції, що товар, митне оформлення якого здійснено за МД №UA205040/2018/029795 від 24.10.2018 року на підставі сертифікату EUR.l від 17.10.2018 року PL/MF/A№0174992 є таким, що походить з ЄС та має преференційне походження ЄС для надання режиму вільної торгівлі в рамках Угоди, а тому пільги надані (отримані) позивачем правомірно, з дотриманням вимог Протоколу 1 Угоди.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують доводи позивача, покладені в основу його позовних вимог, при цьому, відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність та законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 24.09.2020 року №0000012 та №0000013, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі № 140/792/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 30.09.2021 року.