Справа № 826/11232/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 вересня 2021 року м. Київ № 826/11232/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву позивача в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.03.2020 позов задоволено та ухвалено:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 №900, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 №947 «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09.03.2006 №268» та довідки-розрахунку по пенсійній справі №N/А 4487 від 20.04.2018 щодо розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016, починаючи з 01.01.2016;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернуто особі, яка її подала.

На виконання вищезазначеного рішення Окружним адміністративним судом міста Києва 20.11.2020 видано виконавчий лист №826/11232/18.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернення громадян (канцелярію суду) Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем подано заяву, в якій на підставі статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України останній просить визнати протиправними бездіяльність суб`єкта владних повноважень відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка порушує права позивача ОСОБА_1 , стосовно невиконанням відповідачем рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року по справі №826/11232/18 стосовно не здійснення відповідачем здійснення перерахунку та виплату пенсії позивачу ОСОБА_1 .

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Питання щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульовано статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною другою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Слід зазначити, що згідно частини четвертої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підглядають примусовому виконанню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20 лютого 2019 року по справі №806/2143/15 (провадження №К/9901/5159/18) вказав, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень, з огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.01.2020 у справі №620/1813/19.

У поданій позивачем заяві не зазначено інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та про хід виконавчого провадження, що зумовлює висновок суду про недотримання заявником вимог пункту 7 та пункту 8 частини другої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України щодо необхідності наведення інформації про дату пред`явлення до виконання виконавчого листа та про хід виконавчого провадження.

Суд наголошує, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.03.2020, судом видано виконавчі листи від 20.11.2020 №826/11232/18, проте, станом на дату подання даної заяви, позивачем не надано доказів пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Відповідно до абзацу 2 частини п`ятої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

З огляду на викладене, заява представника позивача не відповідає вимогам, передбаченим частиною другою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною п`ятою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Враховуючи викладене, оскільки заяву подано без додержання вимог, встановлених частиною другою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, дана заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виконання судового рішення в адміністративній справі №826/11232/18, подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5. Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Літвінова А.В.