Справа № 140/3265/21
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/3265/21 пров. № А/857/12182/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року, головуючий суддя Дмитрук В.В., ухвалене у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУНП у Волинській області, в якому просив скасувати наказ від 05.03.2021 року №66 о/с в частині звільнення зі служби в поліції, поновити на посаді заступника начальника Іваничівського ВП Горохівського ВП УНП у Волинській області, зобов`язати виплатити грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час незаконного звільнення.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідачем не надано доказів про відмову від запропонованих посад в інших структурних підрозділах, що входять до складу Національної поліції України. При цьому було надано згоду щодо призначення на посаду рівнозначну тій, на якій перебував до 31.12.2020 року. Відповідачем не надано доказів ні щодо його відмови від переведення іншу рівнозначну або нижчу посаду, ні стосовно того, що відповідач не мав можливості перевести його на іншу рівнозначну або нижчу посаду, враховуючи те, що посади в ГУНП у Волинській області були вакантні, однак запропоновані не були.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що пропонуючи йому вільні вакансії відповідачем не було дотримано вимог ч. 2 ст. 86 Закону України «Про Національну поліцію», так як не було враховано його досвід роботи, освітній рівень, ставлення до виконання службових обов`язків.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебував на службі в органах МВС України та Національної поліції на різних посадах з 21.06.1999 року по 05.03.2021 року.

Наказом ГУ НП у Волинській області від 06.11.2020 року №300 о/с «По особовому складу» на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 року у справі №140/11823/20, скасовано наказ ГУНП «По особовому складу» від 29.07.2020 року №227 о/с, в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) з посади заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП та поновлено підполковника поліції ОСОБА_1 (0109347) на посаді заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП з 30.07.2020 року (а.с.54).

Наказом НПУ від 15.12.2020 року №977 «Про організаційно-штатні зміни в ГУНП у Волинській області» затверджено нову організаційно-штатну структуру територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП у Волинській області (наказ набрав чинності 01.01.2021 року) (а.с.55).

Відповідно до наказу ГУ НП у Волинській області від 22.12.2020 року №1719 ОСОБА_1 попереджено щодо можливого наступного вивільнення працівників ГУНП у Волинській області (а.с.76-77).

Згідно із попередженням про можливе наступне звільнення від 05.01.2021, позивачу було запропоновано наступні вакантні посади в ГУНП: - старшого інспектора-чергового чергової частини відділу моніторингу Луцького районного управління поліції ГУНП, дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Луцького районного управління поліції ГУНП, дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 (м. Луцьк) Луцького районного управління поліції ГУНП (а.с.78).

17.02.2021 року позивачу повторно запропоновано перелік вакантних посад в ГУНП у Волинській області: старший інспектор-черговий чергової частини відділу моніторингу Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцер поліції відділу превенції Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції Волинській області, дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції №3 (м.Луцьк) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (а.с. 79).

Листом ГУ НП у Волинській області від 19.02.2021 року №554/04/12/1-202 ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до частини першої статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до наказу Національної поліції України від 15.12.2020 року №977 «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції у Волинській області» скорочуються всі посади в територіальних підрозділах, з 01.01.2021 року (а.с.80).

Також додатково направлено перелік вакантних посад, які позивачу пропонуються з врахуванням організаційно-штатних змін: старший інспектор-черговий чергової частини відділу моніторингу Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцер поліції відділу превенції Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, дільничний офіцер поліції сектору превениії відділення поліції №3 (м.Луцьк) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, старший оперуповноважений сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, старший інспектор сектору реагування патрульної поліції Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, старший дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції №3 (м. Луцьк) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області (а.с.80).

24.02.2021 року ОСОБА_1 ознайомлено із переліком вакантних посад в Головному управлінні Національної поліції у Волинській області, які пропонувалися: старший інспектор-черговий чергової частини відділу моніторингу Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцер поліції відділу превенції Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції №3 (м.Луцьк) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (а.с. 82).

Листом ГУНП у Волинській області від 01.03.2021 року №645/04/12/1-2021 позивача повторно повідомлено про організаційно-штатні зміни в ГУНП у Волинській області та додатково направлено на його адресу перелік вакантних посад які йому пропонуються з врахуванням організаційно-штатних змін (а.с. 83).

Згідно із протоколом №7 на засіданні Президії Волинської обласної профспілкової організації атестованих працівників органів внутрішніх справ України вирішили: дати згоду на звільнення зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» члена профспілки - підполковника поліції ОСОБА_1 - заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП (а.с. 88-89).

Рапортом від 05.03.2021 року начальнику ГУНП у Волинській області - полковнику поліції Юрію Крошко повідомлено, що 05.01.2021 року підполковника поліції ОСОБА_1 (0109347), заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції, було попереджено про можливе наступне звільнення, після двомісячного строку з дати ознайомлення (а.с. 90).

17.02.2021 року, 19.02.2021 року, 24.02.2021 року, 01.03.2021 року позивачу було запропоновано та ознайомлено з переліком вакантних посад в територіальних (відокремлених) підрозділах ГУНП у Волинській області.

Станом на 05.03.2021 року рапорта ОСОБА_1 про призначення на посаду в будь-якому з територіальних підрозділів поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, які створені з 01.01.2021 року, або про звільнення зі служби в поліції до управління кадрового забезпечення ГУНП у Волинській області не надходило.

Враховуючи вищевикладене, з метою виконання наказу Національної поліції України від 15.12.2020 №977 «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції у Волинській області», та згідно до статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» вищевказаного працівника буде звільнено зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.90)

Наказом ГУ НП у Волинській області від 05.03.2021 року №66 о/с «По особовому складу» на підставі попередження про можливе наступне звільнення від 05.01.2021 року, звільнено зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 (0109347), заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції, з 05.03.2021 року, за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) (а.с. 91).

Вважаючи, що уповноваженим органом було протиправно прийнято наказ від 05.03.2021 року №66 о/с, яким було звільнено позивача з посади заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції на підставі пункту 4 (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частина перша статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 05.03.2021 року, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що уповноважений орган виконав свій обов`язок щодо надання переліку вакантних посад в ГУНП у Волинській області, при цьому, сам факт надання такого переліку посад позивачем не заперечується, а в матеріалах справи наявний рапорт позивача про ненадання згоди на призначення на запропоновані посади, у зв`язку з тим, що вони не відносяться до рівнозначних посад.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Спірні відносини регулюються Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIІI «Про Національну поліцію», який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частини першої статті 3 вказаного Закону у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктами 1, 3-5 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України. Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно частини першої статті 60 Закону України «Про Національну поліцію» проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є звільнення у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів (п. 4 частини першої ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до частини другої ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

У силу вимог п. 2, п. 3 частини першої ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначні посади - у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський - у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.

Згідно з п. 3 частини першої ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.

Відповідно до частин восьмої-дев`ятої ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

У силу вимог статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Поліцейський, посада якого була скорочена, до дня його призначення на іншу посаду в поліції або звільнення зі служби в поліції зобов`язаний виконувати обов`язки за останньою посадою, яку він займав, якщо керівник органу (закладу, установи) поліції не покладе на нього інші обов`язки.

Поліцейському, посада якого скорочена, грошове забезпечення виплачується включно до дня призначення на іншу посаду або до дня звільнення зі служби в поліції в розмірі, визначеному за останньою штатною посадою, яку він займав на момент її скорочення. Розмір щомісячної премії встановлюється рішенням керівника органу (закладу, установи) поліції.

Таким чином, з аналізу вищевикладених норм вбачається, що у разі скорочення штатів, поліцейському, посада якого скорочується, повинні бути запропоновані інші посади в будь-якому органі (закладі, установі) поліції з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків. Лише відмова особи від запропонованої посади дає підстави для звільнення поліцейського у зв`язку зі скороченням штатів.

Зазначений висновок обумовлюється тим, що формою волевиявлення поліцейського на призначення на іншу посаду є надання згоди. При цьому, наданню згоди повинна передувати пропозиція щодо призначення на відповідну посаду, з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків, тобто ініціатива керівництва.

Отже, особа, попереджена про звільнення за скороченням штатів, у цьому випадку не має можливості виявити ініціативу і своє волевиявлення здійснює шляхом надання згоди на ініціативу керівництва щодо іншої посади в будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Лише якщо особа відмовилася від усіх пропозицій щодо зайняття певних посад виникають підстави для застосування п. 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» щодо звільнення поліцейського зі служби в поліції у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постановах від 05.12.2018 року у справі №814/805/17, від 15.04.2020 року у справі №824/185/17-а, від 09.12.2020 року у справі №808/539/17.

Приписами частини другої статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» гарантована можливість працевлаштування поліцейського в будь-якому органі (закладі, установі) поліції, з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків, у разі скорочення його посади. Необхідним елементом щодо призначення поліцейського на іншу посаду є його згода.

Як видно з матеріалів справи 05.01.2021 року позивач був попереджений про можливе наступне звільнення згідно з пунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» відповідно до наказу ГУНП у Волинській області від 22.12.2020 року №1719 «Про попередження щодо можливого наступного вивільнення працівників ГУНП у Волинській області».

04.02.2021 року позивач рапортом повідомив начальнику ГУНП у Волинській області, полковнику поліції ОСОБА_2 , що ознайомлений з попередженням про можливе звільнення від 05.01.2020 року та в категоричній формі має намір продовжити службу в ГУНП у Волинській області. Крім того вказав, що має переважне право в залишенні на службі згідно статті 42 КЗпПУ та просив надати перелік вакантних посад в ГУНП у Волинській області (а.с.22).

Надалі, позивачу було запропоновано усі наявні вакантні посади в ГУНП у Волинській області.

02.03.2021 року ОСОБА_1 подав рапорт на ім`я начальника ГУНП у Волинській області, полковника поліції ОСОБА_3 , в якому не надав згоду на призначення на запропоновані посади, у зв`язку з тим, що вони не відносяться до рівнозначних посад (а.с.27).

ОСОБА_1 пропонувались рівнозначні посади: «старший інспектор», «старший оперуповноважений», «старший дільничний офіцер», граничне звання за якими «капітан поліції».

Таким чином, при звільненні позивача зі служби в поліції відповідачем було дотримано встановлені статями 62, 65, 68, 77 Закону України «Про Національну поліцію» вимоги, а саме: позивач був попереджений про наступне звільнення з 05.03.2021 року; позивачу було запропоновано усі наявні вакантні посади в ГУНП у Волинській області; позивач рапортом від 02.03.2021 року не надав згоду на призначення на запропоновані посади, у зв`язку з тим, що вони не відносяться до рівнозначних посад.

У свою чергу позивач вважає за необхідне застосування порядку вивільнення працівників, який визначений у статті 49-2 КЗпП України.

Так, колегія суддів враховує, що положенням спеціального законодавства, a саме нормами Закону України «Про Національну поліцію», не врегульовано процедуру звільнення поліцейського в зв`язку зі скороченням чисельності штату, та дотримання трудових гарантій поліцейського, а тому суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин окремі положення Кодексу Законів про працю (субсидіарне законодавство).

У силу вимог статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Таким чином, виходячи із тлумачення вказаних норм, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які цей працівник може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення.

Аналогічна правова позиція сформульована Верховним Судом України у постанові від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, та підтримується Верховним Судом, зокрема, у постановах від 08 травня 2019 року у справі № 806/1175/17 та від 13 лютого 2020 року у справі №810/1564/17.

Таким чином, законодавство України передбачає певну процедуру звільнення у зв`язку зі скороченням штату. Зокрема, звільнення у зв`язку із скороченням штату можливо, якщо роботодавцем вжито всіх заходів щодо переводу працівника на іншу посаду шляхом запропонування працівнику, що звільняється, всіх вакансій, на які може претендувати особа з урахуванням її фаху, кваліфікації, досвіду трудової діяльності, а також у випадках, коли неможливо перевести працівника з його згоди на іншу роботу, або коли працівник відмовився від такого переведення.

Як вже зазначалось раніше, відповідач запропонував позивачу усі вакантні посади з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків, однак останній відмовився від таких посад.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, звільняючи позивача з посади на підставі пункту 4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», керувався та діяв у межах передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у справі №140/3265/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький