Справа № 826/3308/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Київ № 826/3308/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кім-Трейдінг» (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 1-Б, )

до Головного управління ДФС у Київській області (03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд.5а, )

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, акту

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва на новий розгляд надійшла адміністративна справа №826/3308/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кім-Трейдінг» (далі - позивач, ТОВ «Кім-Трейдінг») до Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Київській області) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, акту, в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати в цілому акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Кім-Трейдінг», , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 25.02.2013 по 31.03.2016» №110/10-36-14-01-13/38607024»;

- визнати протиправними та скасувати в цілому податкові повідомлення-рішення № та № від 15.12.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.02.2020 справу прийнято до провадження судді Добрянської Я.І. Справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при здійсненні перевірки відповідач не об`єктивно, ґрунтуючись на припущеннях, з порушенням діючого податкового законодавства здійснив оцінку наданих під час проведення перевірки первинних документів, які характеризують дотримання позивачем вимог податкового законодавства, що призвело до складання помилкового та незаконного акту перевірки, а згодом винесення на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки помилкових та незаконних податкових повідомлень-рішень. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

З позиції відповідача, податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими в зв`язку з встановленням контролюючим органом під час проведення перевірки порушення позивачем приписів податкового законодавства. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ГУ ДФС у Київській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Кім-Трейдінг" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства період з 25.02.2013 по 31.03.2016, за результатами якої складено акт від 12.09.2016 №110/10-36-14-01-13/38607024.

Перевіркою встановлено порушення, зокрема:

п.138.1, п.138.2, пп.138.10.2 п.138.2 ст.138, пп.139.2.1 п.139.2 ст.139, п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 862 719 грн., в тому числі за 2013 рік у сумі - 25 682 грн., за 2015 рік - 768 435 грн., за 1 квартал 2016 року у сумі 68 602 грн.;

п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 880 849 грн., в тому числі за вересень 2013 року у сумі 3617 грн., за квітень 2014 року у сумі 19700 грн., за березень 2015 року у сумі 23 333 грн., за квітень 2015 року у сумі 17 833 грн., за липень 2015 року у сумі 98 593 грн., за вересень 2015 року у сумі 11 667 грн., за листопад 2015 року у сумі 702 390 грн.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки 15.09.2016 позивачем подано заперечення на акт, за результатами яких 22.09.2016 позивачу надіслано листа за №4575/10/10-13-14-01, згідно якого відповідачем висновки акта перевірки від 12.09.2016 №110/10-36-14-01-13/38607024 залишені без змін.

На підставі висновків акта перевірки від 12.09.2016 №110/10-36-14-01-13/38607024 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.09.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1101061,00 грн. (за податковими зобов`язаннями - 880849 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 220212 грн.) та №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 886290,00 грн. (за податковими зобов`язаннями - 862719 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 23571 грн.).

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями від 27.09.2016 № та № позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги, рішенням Державної фіскальної служби України від 30.11.2016 №25810/6/99-99-11-01-01-25 скасовано податкове повідомлення-рішення:

№ в частині донарахування податку на прибуток по операціях за період 2015 року щодо яких підтверджено здійснення оплати скаржником на користь ТОВ "Голд Нафта Трейд" і не встановлено наявності дебіторської заборгованості за 2015 рік, а також по взаємовідносинах з ТОВ "Науково-виробнича компанія "Київлутарфарм", а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу у відповідній частині - частково задоволено;

№ в частині донарахування податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Науково-виробнича компанія "Київлутарфарм", і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу у відповідній частині - частково задоволено.

В подальшому, на підставі висновків акта перевірки від 12.09.2016 №110/10-36-14-01-13/38607024, з урахуванням рішення Державної фіскальної служби України від 30.11.2016 №25810/6/99-99-11-01-01-25, ГУ ДФС у Київській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 15.12.2016:

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 117855,00 грн. (за податковими зобов`язаннями - 94284 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 23571 грн.);

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1035020,00 грн. (за податковими зобов`язаннями - 828016 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 207004 грн.).

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2019 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кім-Трейдінг" задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 15.12.2016 № та №. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КІМ-ТРЕЙДІНГ" (ідентифікаційний код 38607024) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 17 293,13 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2019 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2019 скасовано в частині задоволених адміністративних вимог про визнання незаконними та скасування податкових повідомлення-рішень від 15.12.2016 № та №. У скасованій частині прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Кім-Трейдінг" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.12.2016 № та №. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.11.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кім-Трейдінг" задоволено частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2019 та рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.03.2019 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи вказані рішення, Верховний Суд вказав на наступне:

- судами попередніх інстанцій без правової оцінки залишилось те, що суми в оскаржуваних податкових повідомленнях - рішеннях, прийнятих за результатами адміністративного оскарження, не відповідають розрахункам, проведеним самим контролюючим органом;

- у порушення вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційний суд кваліфікував як доказ інформацію податкового органу щодо фіктивності контрагентів позивача, а саме - ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2016 у справі №201/450/16-к, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2015 у справі №11-сс/796/1650/2015 та ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 19.07.2016 про надання дозволу на проведення у кримінальному провадженні документальної перевірки щодо взаємовідносин із ТОВ "Голд Нафта Трейд", які не містять даних, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність фактичного виконання господарських операцій позивача з контрагентами.

- суд апеляційної інстанції помилково не звернув уваги, що суд першої інстанції перевіряв законність податкових повідомлень-рішень і щодо наслідків господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Київлутарфарм", які були скасовані в цій частині за результатами адміністративного оскарження (Державна фіскальна служба України визнала висновки акта перевірки щодо завищення податкового кредиту з ПДВ та витрат, сформованих ТОВ "Кім-Трейдінг" внаслідок господарських операцій із зазначеним контрагентом такими, що не забезпечені належною доказовою базою).

- скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не спростував судження цього суду про те, що скасування Державною фіскальною службою України податкових повідомлень-рішень у частині донарахування податку на прибуток по операціях за період 2015 року, щодо яких підтверджено здійснення оплати скаржником на користь ТОВ "Голд Нафта Трейд", свідчить про визнання факту здійснення таких господарських операцій, а отже і про правомірність формування податкового кредиту за результатами цих господарських операцій.

- мотивування апеляційного суду висновку про нереальність господарської операції придбання нафтопродуктів тим, що контрагент позивача не мав тих об`ємів, які продавав, не пояснює підставу для невизнання цим судом реальності господарської операції в повному об`ємі.

Водночас, колегія суддів Верховного Суду погодилась з висновком апеляційного суду про відсутність належного мотивування рішення суду першої інстанції в частині визнання правомірними дій позивача щодо списання дебіторської заборгованості ТОВ "Клотіс" за рахунок прибутку та зменшення бази оподаткування.

З огляду на зазначене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів Верховного Суду визнала такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених відповідно до вимог процесуального закону.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), який набрав законної сили 01.01.2011.

Підпунктом 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі, після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За правилами п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 цього ж Кодексу документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

За таких обставин суд зазначає про призначення відповідачем документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Кім-Трейдінг» за наявності правових підстав для її проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, результати проведеної перевірки оформлено актом від 12.09.2016 №110/10-36-14-01-13/38607024.

Вiдповiдно до п.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за № 1300/27745, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З наведеного вбачається, що акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платникові податків грошових зобов`язань, застосування штрафних (фінансових) санкцій. Саме прийняті контролюючим органом рішення (податкові повідомлення - рішення, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій) і є підставою для виникнення у позивача прав чи обов`язків. У свою чергу акт перевірки, як власне і висновки викладені в ньому не є рішенням органу владних повноважень, а відтак не породжує для платника податків настання будь - яких юридичних наслідків та не впливає на його права, обов`язки та законні інтереси, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо протиправності акта перевірки.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №815/4940/16.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Кім-Трейдінг», , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 25.02.2013 по 31.03.2016» за № 110/10-36-14-01-13/38607024».

Щодо вирішення та розгляду інших позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 135.1 ст.135 ПК України встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

За правилами п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 цього Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідних товарів (робіт, послуг).

Таким чином, формування податкового кредиту для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість чи визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток має бути фактично здійснене і підтверджене належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Перевіряючи правомірність дій відповідача у винесенні спірних податкових повідомлень-рішень суд виходить з наступного.

Порушення виявлені при перевірці відображення в податковому обліку господарських відносин ТОВ "Кім-Трейдінг" з ТОВ "Центр безпека-1", ТОВ "СБ "Парус", ТОВ "Голд Нафта Трейд".

1. ТОВ "Кім-Трейдінг" (Замовник) та ТОВ "Центр безпека-1" (Виконавець) уклали договір про надання юридичних послуг від 01.10.2013 №02/10-юр, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання щодо надання юридичних послуг таких видів: підготовка проектів юридичних документів (оформлення звернень, запитів, претензій, клопотань, заяв тощо) з питань діяльності Замовника; юридичні консультації в письмовій та усній формі, які надаються за запитами співробітників Замовника; юридична експертиза проектів та укладених договорів Замовника, розробка проектів договорів; інформування Замовника про зміни у законодавстві, організація вивчення нормативних актів співробітниками замовника. За послуги, надані Виконавцем, Замовник перераховує на його рахунок оплату у розмірі, встановленому в акті виконаних робіт у грн, в тому числі ПДВ. Послуги, надані Виконавцем Замовнику, передаються за актом приймання-передачі, в якому вказується вид наданих послуг та загальна сума гонорару. На підтвердження виконання умов цього Договору сторонами складено та підписано акти надання юридичних послуг від 31 жовтня, від 29 листопада та від 31.12.2013 на загальну суму 118200,00 грн, у тому числі ПДВ - 19700 грн; виписані податкові накладні від 31 жовтня, від 11 листопада, від 29 листопада та від 31.12.2013 на загальну суму 118200,00 грн. Згідно з банківськими виписками ці кошти було перераховано ТОВ "Центр безпека-1", а 19700,00 грн ПДВ за вищевказаними податковими накладними ТОВ "КІМ-ТРЕЙДІНГ" включено до податкового кредиту: за жовтень 2013 в сумі 5333,00 грн, за листопад 2013 року у сумі 5200,00 грн, за грудень 2013 року у сумі 9167,00 грн; суму 98500,00 грн віднесено до складу адміністративних витрат з податку на прибуток за 2013 рік.

Однак в акті перевірки вчинено запис про те, що в ході перевірки не надано жодної інформації та документів, які б підтверджували реальність надання передбачених договором № 02/10-юр від 01.10.2013 послуг чи їх використання ТОВ «Кім-Трейдінг» для забезпечення господарської діяльності підприємства, а саме: відсутня конкретна інформація щодо вказаних послуг. Акти містять лише перелік юридичних послуг без підтвердження їх здійснення, чи пов`язаності з господарською діяльністю підприємства (в тому числі суті наданих юридичних консультацій, результатів проведеної юридичної експертизи, інформації щодо галузей права по яким надано юридичні консультації (конституційного, адміністративного, цивільного, кримінального, трудового, сімейного, фінансового, земельного, цивільно-процесуального, кримінально-виконавчого, тощо), інформації щодо компенсації виконавцю суму фактичних витрат, пов`язаних з виконанням обов`язків за договором.

Договором про надання юридичних послуг не встановлено ціни, відсутня інформація щодо обґрунтування вартості послуг та бази визначення вартості послуг (витрачених людино-годин, кількості проведених юридичних експертиз укладених договорів, тощо).

Крім того, в ході аналізу інформації наявній в Єдиному реєстрі судових рішень встановлено, що згідно ухвали Жовтневого районний суду м. Дніпропетровська від 14 січня 1016 (справа № 201/450/16-к) встановлено, що встановлено, що ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» () має ознаки фіктивного підприємства.

2. ТОВ "Кім-Трейдінг" (Клієнт) та ТОВ "СБ "Парус" (Виконавець) уклали договір про надання юридичних послуг від 01.08.2013 №01/08-юр, відповідно до умов якого Клієнт доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання щодо надання юридичних послуг таких видів: підготовка проектів юридичних документів (оформлення звернень, запитів, претензій, клопотань, заяв тощо) з питань діяльності Клієнта; юридична експертиза проектів та укладених договорів Клієнта, розробка проектів договорів; підготовка проектів рішень, протоколів та інших документів; розробка та експертиза внутрішніх (локальних) актів для клієнта (положень, правил, інструкцій, наказів тощо); державна реєстрація (перереєстрація) підприємств, засновником яких виступає Клієнт, а також перереєстрація Клієнта: розробка установчих документів, реєстрація в органах державної влади в Україні; інформування Замовника про зміни у законодавстві, організація вивчення нормативних актів співробітниками замовника; узагальнення і аналіз результатів розгляду претензій, результатів перевірок, судових справ, практики діяльності Клієнта у правовій сфері. На виконання умов цього Договору ТОВ "СБ "Парус" складено акт надання юридичних послуг від 30.09.2013 б/н на загальну суму 32000,00 грн, у тому числі ПДВ - 5333,33 грн та податкову накладну від 30.09.2013 №14897 з ПДВ - 5333,33 грн. Згідно з банківською випискою позивачем сплачена сума 32000,00 грн (у тому числі ПДВ - 5333,33 грн), сума ПДВ у розмірі 5333,00 грн за податковою накладною включена до податкового кредиту за вересень 2013 року; суму 26667,00 грн віднесено до складу адміністративних витрат за 2013 рік.

Однак, в ході перевірки не надано жодної інформації та документів, які б підтверджували реальність надання вказаних послуг чи їх використання ТОВ «Кім-Трейдінг» для забезпечення господарської діяльності підприємства, а саме: відсутня конкретна інформація щодо даних послуг. Акти містять лише перелік юридичних послуг без підтвердження їх здійснення, чи пов`язаності з господарською діяльністю підприємства (в тому числі суті наданих юридичних консультацій, результатів проведеної юридичної експертизи, інформації щодо галузей права по яким надано юридичні консультації (конституційного, адміністративного, цивільного, кримінального, трудового, сімейного, фінансового, земельного, цивільно-процесуального, кримінально-виконавчого, тощо), інформації щодо компенсації виконавцю суму фактичних витрат, пов`язаних з виконанням обов`язків за договором, відсутня інформація щодо обґрунтування вартості послуг та бази визначення вартості послуг витрачених людино-годин, кількості проведених юридичних експертиз укладених договорів, тощо.

Також, ТОВ "Кім-Трейдінг" (Замовник) та ТОВ "СБ "Парус" (Виконавець) уклало договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг від 28.08.2013 №28/08, відповідно до умов якого Замовник доручає і оплачує, а Виконавець зобов`язується надати Замовнику інформаційно-консультаційні послуги, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі послуги. Відповідно до умов договору під інформаційно-консультаційними послугами, які за цим договором надає виконавець, Сторони розуміють: інформування та консультування Замовника з питань бухгалтерського та податкового обліку; вартість Послуг за Даним Договором складає 12000,00 грн (у тому числі ПДВ - 2000,00 грн); оплата вартості послуг здійснюється на розрахунковий рахунок виконавця після підписання акта виконаних робіт; сторони можуть домовитись про інший порядок розрахунків за цим договором; факт надання послуг, передбачених цим договором, підтверджується актом наданих послуг. На підтвердження виконання умов даного договору контрагентом виписано акт надання інформаційних (консультаційних) послуг від 27.09.2013 б/н на загальну суму 12000,00 грн (у тому числі ПДВ - 2000,00 грн), накладну від 27.09.2013 №13023 на загальну суму 12000,00 грн (у тому числі ПДВ - 2000,00 грн). Згідно з банківською випискою позивачем перераховано ТОВ "СБ "Парус" 12000,00 грн, сума ПДВ з яких віднесена до податкового кредиту за вересень 2013 року; суму 10000,00 грн віднесено до адміністративних витрат з податку на прибуток за 2013 рік.

Згідно позову, придбані юридичні послуги направлені на вдосконалення договірної бази для здійснення операцій купівлі-продажу товару, що призвело до збільшення кількості контрагентів позивача та мінімізації ризиків в господарській діяльності, що здійснювалась позивачем.

Проте, в ході перевірки не надано жодної інформації та документів, які б підтверджували реальність надання вказаних послуг чи їх використання ТОВ «Кім-Трейдінг» для забезпечення господарської діяльності підприємства, а саме відсутня конкретна інформація щодо вказаних послуг, в тому числі суті наданих інформаційних (консультаційних) послуги з питань бухгалтерського та податкового обліку), їх форми, обґрунтування вартості послуг та бази визначення вартості послуг (витрачених годин, кількості проведених консультацій, тощо).

Відповідно до наявної у податкового органу інформації стосовно ТОВ «СБ «ПАРУС» прийняте рішення про припинення підприємства (причина анулювання - 36 - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням).

Крім того, в ході аналізу інформації наявній в Єдиному реєстрі судових рішень встановлено, що згідно ухвали Апеляційного суду міста Києва від 25.06.2015 у справі №11-сс/796/1650/2015 виявлено, що невстановлені особи, діючи умисно, з метою прикриття незаконної діяльності із мінімізації податкових зобов`язань, без мети фактичного здійснення фінансово-господарської діяльності, на ім`я підставних осіб з числа громадян України зареєстрували та придбали такі суб`єкти підприємницької діяльності: ... ТОВ «СБ Парус» ().

Суд вважає такі висновки контролюючого органу законними та обґрунтованими, з огляду на таке.

Умовами реалізації права платника на формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту з податку на додану вартість є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій замовника та виконавця для штучного створення умов бюджетного відшкодування.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. З`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи контролюючого органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема, формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.05.2020 у справі № 823/1538/16, адміністративне провадження № К/9901/37781/18.

Формальна наявність договору, видаткових накладних, рахунків на оплату тощо, за встановлених у справі обставин, не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання договірних відносин, і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Первинні документи, зокрема, податкові накладні, не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з поставки за наявності у справі обставин, які виключають можливість такої поставки між суб`єктами.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.05.2020 у справі № 823/1538/16, адміністративне провадження №К/9901/37781/18.

Також, суд зазначає, що Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 у справі №440/422/19 та від 20.12.2019 у справі №826/16776/18 зазначив, що наявність у платника податку первинних документів, які не мають дефекту форми, не є безумовною підставою для визнання за платником податку права на податковий кредит. Обов`язковою умовою є достовірність цих документів. Якщо документи складені від імені суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва, вони не можуть бути підставою бухгалтерського та/чи податкового обліку, оскільки статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках не може надавати встановлені законом податкові вигоди.

За наведених обставин суд вважає за можливе кваліфікувати як доказ інформацію податкового органу щодо фіктивності контрагентів позивача, а саме - ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2016 у справі №201/450/16-к, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2015 у справі №11-сс/796/1650/2015.

Таким чином, суд вважає правомірними висновки податкового органу щодо завищення ТОВ "Кім-Трейдінг" витрат та податкового кредиту по взаємовідносинам з вказаними контрагентами у перевірений період.

3. Між ТОВ "Кім-Трейдінг" (Покупець) та ТОВ "Голд Нафта Трейд" (Постачальник) укладено договір поставки від 27.05.2015 №05/5, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати, а Покупець прийняти й оплатити нафтопродукти: бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо ДТ, паливо моторне альтернативне А-92 Е Турбо, паливо моторне альтернативне А-95 Е Турбо, газовий конденсат, КМПА, нафту сиру, бітум дорожній БНД 60/90, бітум дорожній БНД 70/100, мазут, пічне паливо, та інші не перераховані паливно-мастильні матеріали (далі - Товар), згідно з умовами, викладеними в договорі. Поставка товару Покупцеві здійснюється Постачальником автомобільним транспортом Покупця - самовивіз або за окрему плату Постачальником та залізничним транспортом в вагоно-цистернах за рахунок Постачальника або за окрему плату Покупцем. На підтвердження виконання умов договору ТОВ "Голд Нафта Трейд" виписано на адресу позивача: видаткові накладні від 27.07.2015 №18, від 02.11.2015 №178, від 03.11.2015 №179, від 04.11.2015 №193, від 10.11.2015 №214, від 16.11.2015 №226, від 18.11.2015 №246, від 23.11.2015 №247, від 27.11.2015 №265, всього на загальну суму 4805902,00 грн, у тому числі ПДВ - 800 983,66 грн; податкові накладні від 27.07.2015 №4, від 02.11.2015 №1, від 03.11.2015 №6, від 04.11.2015 №13, від 10.11.2015 №30, від 16.11.2015 №39, від 18.11.2015 №55, від 23.11.2015 №65, від 27.11.2015 №79, всього на загальну суму 4805902,00 грн, у тому числі ПДВ - 800983,66 грн; товарно-транспортні накладні від 02.11.2015 №Р178, від 03.11.2015 №Р179, від 04.11.2015 №Р193, від 10.11.2015 №Р214, від 16.11.2015 №Р226, від 18.11.2015 №Р246, від 23.11.2015 №Р247, від 27.11.2015 №Р265. Згідно з банківськими виписками ТОВ "Кім-Трейдінг" перераховано ТОВ "Голд Нафта Трейд" 4805902,00 грн.

Контролюючий орган зауважив, що надані до перевірки товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) не містять інформації щодо дати і часу виїзду з підприємства - вантажовідправника, дату і час прибуття до вантажоодержувача, дату і час виїзду від вантажоотримувача, не зазначено конкретний пункт навантаження (зазначено - м. Київ), відсутній номер резервуара.

Також до перевірки не було надано товарно-транспортні накладні, щодо транспортування дизельного палива у обсязі 38740 л згідно видаткової накладної від 27.07.2015 № 18.

Аналізом даних АІС "Податковий блок", ІС "Архів податкової звітності" встановлено, що ТОВ "Голд Нафта Трейд" з моменту реєстрації не придбавало дизельне паливо (код УКТ ЗЕД ) у кількості, яка була реалізована на адресу ТОВ "Кім-Трейдінг".

Зокрема за період з 25.03.2015 по 31.03.2016, ТОВ "Голд Нафта Трейд" придбано дизельне паливо (код УКТ ЗЕД ) у кількості 13438 л (у липні 2015 року - 4242 л та у листопаді 2015 року - 9196л), в той час як реалізовано на адресу ТОВ "Кім-Трейдінг" - 341480 л. (у липні 2015 року - 38740 л, листопаді 2015 року - 302740 л).

Аналізом даних АІС "Податковий блок", ІС "Архів податкової звітності" даних податкової звітності ТОВ "Голд Нафта Трейд" встановлено, що ТОВ "Голд Нафта Трейд" не здійснювало імпортних операцій.

До Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Оболонському районі Головного управління ГУ ДФС у м. Києві надійшов лист від 20.07.2016 №36/26-54/23-00 відповідно до якого вбачається, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 19.07.2016 надано дозвіл на проведення у кримінальному провадженні документальної перевірки ТОВ "Кім-Трейдінг" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Голд Нафта Трейд".

З цих підстав, наведені контролюючим органом аргументи порушення позивачем п. 198.3 ст.198, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України у вигляді завищення податкового кредиту на загальну суму 19700 грн 00 коп, у тому числі по періодах: за жовтень 2013 року в сумі 5333 грн 00 коп., за листопад 2013 року у сумі 5200 грн 00 коп., за грудень 2013 року в сумі 9167 грн 00 коп. суд вважає правомірними.

Надаючи оцінку тому, що за результатами розгляду скарги позивача на податкові повідомлення-рішення від 27.09.2016 № та № Державна фіскальна служба України своїм рішенням від 30.11.2016 №25810/6/99-99-11-01-01-25 скасувала вказані податкові повідомлення-рішення в частині донарахування податку на прибуток по операціях за період 2015 року, щодо яких підтверджено здійснення оплати скаржником на користь ТОВ "Голд Нафта Трейд" і не встановлено наявності дебіторської заборгованості за 2015 рік, суд вважає звернути увагу на наступне.

За змістом рішення Державної фіскальної служби України від 30.11.2016 №25810/6/99-99-11-01-01-25 про результати розгляду скарги, контролюючий орган навів вичерпні та обґрунтовані підстави скасування висновків акту перевірки стосовно завищення податкового кредиту та витрат сформованих ТОВ «Кім-Трейдінг» по взаємовідносинах із ТОВ «Науково-виробнича компанія «Київлутафарм», визнавши їх передчасними та такими, що не забезпечені належною доказовою базою.

Однак, висновок про скасування податкових повідомлень-рішень в частині донарахування податку на прибуток по операціях за період 2015 року з ТОВ "Голд Нафта Трейд" зроблене контролюючим органом без наведення жодного аргументу.

З врахуванням наведеного, а також за результатом висновків акту перевірки, суд не вбачає підстав для безумовного визнання правомірним формування позивачем податкового кредиту за результатами господарських операцій з ТОВ "Голд Нафта Трейд".

З наведених підстав, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

4. Станом на 01.01.2016 по 361 рахунку позивача обліковувалась дебіторська заборгованість по контрагенту ТОВ "Клотіс" (договір поставки нафтопродуктів від 24.07.2013 №9) у сумі 381121,00 грн. Згідно з розпорядженням директора ТОВ "Кім-Трейдінг" від 30.03.2016 №30/03/2016 у зв`язку з неможливістю встановлення зв`язку з ТОВ "Клотіс", списано прострочену дебіторську заборгованість за вказаним контрагентом на витрати по періоду за I квартал 2016 року та 31 березня 2016 року здійснено бухгалтерський запис по контрагенту ТОВ "Клотіс" Дт 944 Кт 361 на суму 381121,00 грн.

Згідно умов укладеного з ТОВ "Клотіс" договору поставки нафтопродуктів від 24.07.2013 №9, договір набирає чинності з дати укладення та діє до 31.12.2013, а в частині розрахунків до їх повного проведення. Якщо жодна зі сторін у термін одного місяця до закінчення дії договору не виявила бажання його розірвати, договір вважається пролонгованим на термін 1 рік з дати його закінчення на тих самих умовах.

Згідно п.п. 14.1.11. п.14.1 ст.14 ПК України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:

а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення;

в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими;

г) заборгованість фізичних осіб, прощена кредитором, за винятком заборгованості осіб пов`язаних з таким кредитором, та осіб, які перебувають (перебували) з таким кредитором у трудових відлносинах;

ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб);

д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією;

е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року;

є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості;

ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією.

Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про дебіторську заборгованість та її розкриття у фінансовій звітності визначенні Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 "Дебіторська заборгованість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.1999 №725/4018 (далі - Положення).

Згідно Положення, безнадійною заборгованістю є поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позовної давності.

Сумнівним боргом називається поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує невпевненість її погашення боржником.

В той же час, п.10 Положення передбачено, що нарахування суми резерву сумнівних боргів за звітний період відображається у звіті про фінансові результати у складі інших операційних витрат.

Перевіркою встановлено та не заперечується позивачем, що інформацію про створення резерву сумнівних боргів наказом про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику підприємства від 01.04.2014 ТОВ «Кім-Трейдінг» не відображено.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерел походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу ІІІ цього Кодексу. Коригування в обов`язковому порядку здійснюється тими платниками, у яких річний дохід від будь-якої діяльності ( за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний (податковий) період перевищує 20 мільйонів гривень.

Порядок коригування фінансового результату на різниці, що виникають при формуванні резервів (забезпечень), у тому числі резерву сумнівних боргів, визначено нормами ст.139 Податкового кодексу України.

Відповідно до положень п.п.139.2.1 п.139.2 ст.139 Податкового кодексу України, фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Крім того, фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму витрат від списання дебіторської заборгованості, яка не відповідає ознакам, визначеним п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 цього Кодексу, понад суму резерву сумнівних боргів.

Згідно п.п. 139.2.2 п.139.2 ст.139 Податкового кодексу України, фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму коригування (зменшення) резерву сумнівних боргів, на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Тобто фінансовий результат до оподаткування зменшується лише тоді, коли здійснюється коригування у бік зменшення резерву сумнівних боргів, і на цю суму збільшується фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

У разі списання безнадійної заборгованості за рахунок резерву сумнівних боргів, фінансовий результат до оподаткування, який визначений у фінансовій звітності, не підлягає зменшенню на суму списаної заборгованості.

При цьому, на суму витрат від списання понад суму резерву сумнівних боргів дебіторської заборгованості, яка не відповідає ознакам, встановленим п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України, підлягає збільшенню фінансовий результат до оподаткування.

Водночас, якщо безнадійна заборгованість, яка відповідає ознакам, встановленим п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України, у разі недостатності суми нарахованого резерву сумнівних боргів списується з активів на інші операційні витрати, то збільшення фінансового результату до оподаткування не здійснюється.

Суд наголошує, що дебіторська заборгованість по ТОВ «Клотіс» у сумі 381121 не відповідає жодній з ознак безнадійної заборгованості для цілей застосування положень п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України.

Також, в порушення Положення ТОВ "Кім-Трейдінг" не створювало резерв сумнівних боргів.

Отже, відповідач правомірно дійшов висновку про порушення позивачем п.п. 139.2.1 п.139.2 ст.139, пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України шляхом заниження різниці, на які збільшується фінансовий результат, а саме занижено суму витрат від списання дебіторської заборгованості, яка не відповідає ознакам, визначеним пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 розділу І Податкового кодексу України, понад суму резерву сумнівних боргів на загальну сумі 381121 грн 00 коп., в тому числі за 1 квартал 2016 року у сумі 381121 грн 00 коп.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Скасовуючи судові рішення у вказаній, Верховний Суд вказав, що судами попередніх інстанцій без правової оцінки залишилось те, що суми в оскаржуваних податкових повідомленнях - рішеннях, прийнятих за результатами адміністративного оскарження, не відповідають розрахункам, проведеним самим контролюючим органом.

Згідно відзиву на позовну заяву, оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідають податковим розрахункам до них, а висновок про невідповідність відповідач пояснює технічною помилкою в запереченнях на позовну заяву, відображену у рішеннях судів попередніх інстанцій по справі.

Однак, аналіз оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та розрахунок штрафних санкцій свідчить про протилежне.

Так, податковим повідомленням-рішенням від 15.12.2016 №000420200 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств (код платежу 11021000) на загальну суму 1035020,00 грн. (за податковими зобов`язаннями - 828016 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 207004 грн.).

Натомість, згідно розрахунку штрафних санкцій, грошове зобов`язання з податку на прибуток (код платежу 14010100) визначено у розмірі 117855,00 грн. (за податковими зобов`язаннями - 94284 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 23571 грн.).

В свою чергу, податковим повідомленням-рішенням від 15.12.2016 № збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 117855,00 грн. (за податковими зобов`язаннями - 94284 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 23571 грн.)

Згідно розрахунку штрафних санкцій, грошове зобов`язання з податку на додану вартість визначено у розмірі 1035020,00 грн. (за податковими зобов`язаннями - 828016 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 207004 грн.).

Враховуючи висновки акту перевірки, суд дійшов висновку, що контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення з помилками у визначенні найменування податку, з якого позивачу збільшено грошові зобов`язання та, відповідно, реквізитах до сплати.

Надаючи оцінку помилкам в оскаржених податкових повідомленнях-рішеннях, суд керується такими мотивами.

На підставі ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16: «…посилання позивача на окремі недоліки оформлення оскаржуваної вимоги колегія суддів не бере до уваги та погоджується з судами апеляційної інстанції, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної вимоги не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою».

Суд зауважує, що описки у податкових повідомленнях-рішеннях, не звільняють платника податків від виконання його податкових обов`язків і не може бути самостійною підставою для їх скасування, тим паче враховуючи, що висновки акту перевірки про неправомірне відображення в податковому обліку господарських відносин з ТОВ "Центр безпека-1", ТОВ "СБ "Парус", ТОВ "Голд Нафта Трейд", а також про заниження суми витрат від списання дебіторської заборгованості ТОВ «Клотіс», знайшли своє підтвердження.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кім-Трейдінг».

Питання розподілу судових витрат, відповідно до норм ст. 139 КАС України, судом не вирішується з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77,241-246, 250, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кім-Трейдінг» (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 1-Б, ) до Головного управління ДФС у Київській області (03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд.5а, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, акту, - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська