Справа № 759/1211/20
Суддя: Коваль О. А.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1211/20

пр. № 2-а/759/9/21

29 вересня 2021 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Коваль О.А., розглянувши в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Капленка Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва як адміністративного суду із позовом до інспектора роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Капленка Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 674476 від 10.01.2020 р. за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.01.2020 р. щодо позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії НК № 674476 від 10.01.2020 року, винесену відповідачем, у якій зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з невідповідним д.н.з.. Проте, за таке правопорушення передбачена відповідальність ч. 6 ст. 121 КУпАП. При цьому, позивач стверджує, що поліс страхування АО/0331125 від 14.02.2019 р. особисто передав працівнику поліції.

Ухвалою від 29.01.2020 р. відкрито провадження у справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи, головуючим визначено на суддю Коваль О.А.

Згідно ухвали від 10.04.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, пояснень або доказів у підтвердження або спростування обставин, викладених у позові не надав.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши надані докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що 10.01.2020 р. відповідачем щодо ОСОБА_1 винесена постанова серії НК № 674476, згідно якої останній того дня близько 20 год. 02 хв. в м. Київ, по вул. Ломоносова, 73-Г, керував автомобілем «AUDI S7», з невстановленим д.н.з., які не належать даному транспортному засобу, при перевірці документів виявлено відсутність поліса обов`язкового страхування відповідальності, чим порушив п.п. 2.9В ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як зазначено в постанові про вчинення адмінправопорушення, ОСОБА_2 керував автомобілем «AUDI S7», з невстановленим д.н.з., який не належать даному транспортному засобу. При цьому, у вказаній постанові в пункті «номерний знак» транспортного засобу зазначено: « НОМЕР_1 ». Відповідний реєстраційний номер транспортного засобу, а саме « НОМЕР_1 » значиться і у наданому позивачем свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «AUDI S7» серії НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності (дата реєстрації 26.12.2019 р.). При цьому, суд бере до уваги і посилання позивача на те, що відповідальність за керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу встановлена ч. 6 ст. 121 КУпАП, а не ч. 1 ст. 126 КУпАП, за якою складено постанову. Отже, звинувачення ОСОБА_1 у керуванні транспортного засобу з невідповідним державним номерним знаком є явно необґрунтованим.

Одночасно, відповідно до вимог пп. 2.1ґ, 2.4а Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, зокрема чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Як зазначає позивач, ним було передано поліс АО/0331125 від 14.02.2019 року, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є «AUDI S7» із номером кузова НОМЕР_3 , 2012 року випуску.

Приймаючи рішення у справі суд зважає на те, що пп. 2.1ґ, 2.4а Правил дорожнього руху передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки йому поліс страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії). Вказана норма встановлює не тільки на необхідність мати чинний договір страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів, але й обов`язок пред`явлення поліса страхування вимогу поліції або у візуальній формі або на електронному носії.

Згідно ст. 20-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов`язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність. Звідси можна зробити висновок, що новий власник автомобіля може користуватися чинним полісом страхування, який був укладений колишнім власником, і необхідності переоформлення полісу страхування не вимагається.

Згідно долученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником авто «AUDI S7» із номером кузова НОМЕР_3 , 2012 року випуску, починаючи з 14.02.2017 р. був ОСОБА_3 . Державний номерний знак цього авто зазначено як « НОМЕР_5 ». Позивач ОСОБА_2 набув право власності на цей автомобіль 26.12.2019 р.

Одночасно, із наданого суду полісу страхування № АО/3031125 ПрАТ СК «Граве Україна» (строк дії з 15.02.2019 по 14.02.2020) вбачається, що відповідний поліс видано на ім`я нового власника ОСОБА_1 , у той час як власником автомобіля «AUDI S7» на момент укладення договору станом на 15.02.2019 р. був ОСОБА_3 . Одночасно, номерний знак застрахованого автомобіля у полісі значиться як « НОМЕР_5 », який належав попередньому власнику ОСОБА_3 згідно свідоцтва серії НОМЕР_4 . Крім того, судом враховуються наявні у зазначеному полісі описка щодо початку строку чинності договору з «209 року». Отже, суд прийшов до висновку, що відповідний поліс було перевидано страховиком ПрАТ СК «Граве Україна» на ім`я нового власника авто «AUDI S7» із номером кузова НОМЕР_3 , 2012 року випуску, а саме ОСОБА_1 . Слід зазначити, що закон не вимагає обов`язку нового власника транспортного засобу переоформлювати договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки чинним є поліс попереднього власника автомобіля. Однак, сукупність доказів вказує на те, що позивач не мав у розпорядженні полісу, виданого на попереднього власника.

Слід врахувати, що наданий позивачем поліс не містить дати його переоформлення на нового власника автомобіля, а лише містить посилання на дату укладення договору «14.02.209 року». Тобто жодних фактичних доказів, що позивач, фактично володів на момент притягнення до відповідальності, а саме 10.01.2020 р., полісом страхування і пред`явив його інспектору УПП у м. Києві немає. Разом із тим, жодних заперечень на момент винесення постанови позивачем не було подано працівнику поліції. Отже, в цій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про залишення постанови серії НК № 674476 від 10.01.2020 р. без змін, а позовної заяви без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 247, 251, 268, 283, 284, 287- 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 9, 90, 229, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Капленка Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Коваль О.А.