Справа № 640/13103/20
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 640/13103/20

адміністративне провадження № К/9901/32313/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргуГоловного управління ДПС у м. Києві а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №640/13103/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування вимоги та рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

30.08.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №640/13103/20 (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 28.08.2021).

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Касаційна скарга подана вчетверте. Раніше подані касаційні скарги повернуто ухвалами Верховного Суду від 09.03.2021, від 17.06.2021, від 28.07.2021 через невикладення підстав касаційного оскарження. Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне скарження, в обґрунтування якого зазначено, що вперше касаційну скаргу було подано в межах строку на касаційне оскарження, повернення касаційної скарги не позбавляє особу права повторного звернення до Верховного Суду, контролюючим органом вживалися всі необхідні дії для реалізації свого права на касаційне оскарження.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона не містить значних відмінностей від раніше поданої.

Скаржником зазначено підставою касаційного оскарження пункти 1 та 3 частини 4 статті 328 КАС України, вказано, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні невірно застосував норми матеріального та процесуального права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах шляхом ненаведення жодної постанови Верховного Суду у відносинах коли відшкодована сума ПДВ відображається в ІКП як податковий борг, а також вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Верховний Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України скаржник повинен вказати: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Натомість доводи скаржника зводяться до викладення фактичних обставин справи, наведення окремих цитат із постанов Верховного Суду, цитування норм податкового законодавства, формального висловлення незгоди з наданою судами правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, що не є належним правовим обґрунтуванням заявлених підстав касаційного оскарження судових рішень. Скаржником не обґрунтовано, щодо яких норм матеріального права відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у чому полягає помилковість застосування таких норм судом апеляційної інстанції та як такі норми мають застосовуватись.

Контролюючим органом не враховані ухвали Верховного Суду у даній справі щодо викладення підстав касаційного оскарження.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини 5 цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо належного оформлення касаційної скарги.

Згідно з частиною 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №640/13103/20 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя І.А. Васильєва