Справа № 600/2971/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2971/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СТІЛ» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СТІЛ» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 26 травня 2021 року №2693386/42196121 про відмову в реєстрації податкової накладної №39 від 24 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладу №39 від 24 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку, встановленому чинним законодавством.

В обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення позивач посилався на те, що в такому комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Чернівецькій області не зазначено (не підкреслено) документів, які не було надано позивачем на підтвердження реальності господарської операції (поставки товару) Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕМР Будінвест». Крім цього, позивач звертав увагу на скасування в судовому порядку рішення про відповідність позивача як платника податків пункту 8 Критерії ризиковості платника податку, яке у тому числі лягло в основу прийняття рішення від 26 травня 2021 року №2693386/42196121 про відмову в реєстрації спірної податкової накладної.

Поряд з цим, позивачем зазначено, що ним оскаржувалось в адміністративному порядку рішення регіональної комісії від 26 травня 2021 року №2693386/42196121, однак таке залишено Державною податковою службою без змін з підстав ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки/фактури-інвойси.

З указаним позивач не погоджується, оскільки з його боку не було допущено жодних порушень податкового законодавства, а податковим органом не зазначено конкретного переліку ненаданих позивачем документів та не враховано при винесенні рішення про відмову в реєстрації податкової накладної надані пояснення та документи, які, на думку позивача, не дають підстав для сумніву щодо дійсності укладання між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМР Будінвест» договору поставки №16/21 від 24 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 05 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Представником Головного управління ДПС у Чернівецькій області та Державної податкової служби України подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено про безпідставність позовних вимог, оскільки комісією при розгляді повідомлення позивача про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, встановлено ряд обставин та фактів, які унеможливлюють підтвердження реальності проведеної господарської операції між позивачем та ТОВ «ЕМР Будінвест». Крім цього, станом на день видачі спірної податкової накладної позивач перебував у переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, що й було враховано при прийнятті рішення про зупинення реєстрацію спірної податкової накладної. Разом з цим, позивачем у подальшому не було надано первинних документів щодо проведеної господарської операції, а саме: не надано первинних документів на транспортування товару, які підтверджують рух товару від продавця (позивача) до покупця (ТОВ «ЕМР Будінвест»), зважаючи на значну відстань між контрагентами та значну вантажність товару. Водночас представник відповідачів зауважив, що позивач додав товарно-транспортну накладну №113 від 26 березня 2021 року уже до позовної заяви, тоді як на пропозицію контролюючого органу така накладна не була надана, що свідчить про те що наразі позивач просить суд скасувати оскаржуване рішення, обґрунтовуючи його протиправність іншими документами та обставинами, тоді як податковий орган приймав оскаржуване рішення на підставі інших документів та за інших обставин. Крім цього, представник відповідачів вважає, що в даному випадку якщо судом і буде визнано протиправним і скасовано оскаржуване рішення, то належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання переглянути оскаржуване рішення шляхом повторного розгляду документів, а не зареєструвати спірну податкову накладну. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.

Ухвалою суду від 27 липня 2021 року у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року витребувано у позивача оригінали всіх документів щодо господарської операції (поставки товару) між Товариством з обмеженою відповідальністю «Блек Стіл» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМР Будінвест», за якою було виписано податкову накладну №39 від 24 березня 2021 року, в тому числі і рахунок №118 від 24 березня 2021 року, який до позову не додано; оригінали документів щодо транспортування постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Блек Стіл» товару до покупця Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМР Будінвест» за Договором поставки №16/21 від 24 березня 2021 року та виписаною податковою накладною №39 від 24 березня 2021 року (за їх наявності); належним чином засвідчену копію рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі №600/1545/21-а з відміткою суду про набрання (не набрання) законної сили.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СТІЛ» зареєстроване як юридична особа з 06 червня 2018 року із здійсненням таких видів діяльності за кодами КВЕД: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 24.20 Виробництво труб, порожнистих профілів і фітингів зі сталі; 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; 25.12 Виробництво металевих дверей і вікон; 25.50 Кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія; 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у.; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.63 Оптова торгівля машинами й устаткованням для добувної промисловості та будівництва; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; 52.10 Складське господарство; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

З 06 червня 2018 року позивач перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області.

З матеріалів справи вбачається, що 24 березня 2021 року між позивачем («Постачальник») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМР Будінвест» («Покупець») укладено Договір поставки №16/21 (далі - Договір), згідно з яким Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти й оплатити товар та, за наявності, Супутні послуги, у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

На підставі вказаного договору позивачем виписано рахунок №118 від 24 березня 2021 року на оплату Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМР Будінвест» коштів за товар гіпсокартон 2500*1200*12,5 у кількості 168 шт. на загальну суму 24393,60 грн, у тому числі ПДВ 4065,60 грн.

Крім цього, на підставі Договору поставки №16/21 від 24 березня 2021 року позивачем виписано видаткову накладну №131 від 26 березня 2021 року покупцю Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕМР Будінвест» за товар гіпсокартон 2500*1200*12,5 у кількості 168 шт. на суму 24393,60 грн, у тому числі ПДВ 4065,60 грн.

Згідно з платіжним дорученням №10 від 24 березня 2021 року позивачем прийнято від ТОВ «ЕМР Будінвест» кошти в розмірі 24393,60 грн за оплату будівельних матеріалів згідно рахунку №118 від 24 березня 2021 року, в тому числі ПДВ 20% - 4065,60 грн.

24 березня 2021 року позивачем сформовано та направлено до ДПС України для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №39 за товар на загальну суму коштів, що підлягає сплаті, з урахуванням податку на додану вартість 24393,60 грн, в т.ч. сума податку на додану вартість 4065,60 грн. Всього обсяги постачання за основною ставкою 20328,00 грн.

За результатами перевірки зазначеної вище податкової накладної податковим органом сформовано квитанцію від 13 квітня 2021 року, в якій зазначено, що податкову накладну, прийнято, однак її реєстрацію зупинено на підставі пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України.

У вказаній квитанції зазначено наступне: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 24 березня 2021 року №39 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подавались до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів від 25 травня 2021 року №1 щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено.

Згідно змісту вказаних пояснень позивачем зазначено, що для реалізації товару був укладений договір поставки №16/21 від 24 березня 2021 року між ТОВ «Блек Стіл» та ТОВ «ЕМР Будінвест», відповідно було оформлено рахунок №118 від 24 березня 2021 року. ТОВ «Блек Стіл» отримано оплату в сумі 24393,60 грн, у тому числі ПДВ 4065,60 грн (платіжне доручення №10 від 24 березня 2021 року). За даними документами була складена податкова накладна №39 від 24 березня 2021 року, реєстрація якої зупинена.

Крім цього, як вбачається з пояснень від 25 травня 2021 року вих.№25/05/21-1, позивачем зазначено, що Товар для реалізації був придбаний у ПП «Виробничо-комерційна фірма «Мілагро Україна», згідно договору поставки №70/08/2020 від 10 серпня 2020 року. Відвантаження товару підтверджується документами постачальника: видатковою накладною №113 від 26 березня 2020 року; товарно-транспортною накладною постачальника №113 від 26 березня 2021 року, податковою накладною №30 від 26 березня 2021 року. Оплата проведена згідно платіжного доручення №1056 від 26 березня 2021 року на суму 20728,80 грн, у т.ч. ПДВ 3454,80 грн.

Крім цього, у поясненнях зазначено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року (справа №600/1545/21-а) скасовано рішення №31675 від 25 березня 2021 року комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у Чернівецькій області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

На підтвердження зазначених вище обставин позивачем додано до пояснень такі документи: повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (Форма №20-ОПП); штатний розпис; договір поставки з покупцем №16/21 від 24 березня 2021 року; платіжне доручення №10 від 24 березня 2021 року; договір поставки з постачальником №70/08/2020 від 11 серпня 2020 року; видаткову накладну №131 від 26 березня 2021 року; платіжне доручення №1056 від 26 березня 2021 року; видаткову накладну №113 від 26 березня 2021 року; товарно-транспортну накладну №113 від 26 березня 2021 року, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року справа №600/1545/21-а.

Вказані документи були прийняті податковим органом, що підтверджується квитанцією №2 від 25 травня 2021 року.

Проте комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрації податкових накладних прийнято рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26 травня 2021 року №2693386/42196121 про відмову в реєстрації податкової накладної №39 від 24 березня 2021 року.

Підставою прийняття вказаного рішення зазначено ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).

27 травня 2021 року позивачем подано до ДПС України скаргу на зазначене вище рішення, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 04 червня 2021 року №25235/42196121/2 про залишення скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін. Підстава: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

За таких обставин, не погоджуючись із рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (далі - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За правилами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як зазначено у пункті 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246 від 29 грудня 2010 року, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №204 (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165 (набула чинності з 01 лютого 2020 року), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з вимогами пункту 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

При цьому під ризиком порушення норм податкового законодавства розуміється ймовірність складання та надання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а"/"б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а"/"б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній / розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

У відповідності до пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Таким чином, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є відповідність: 1) платника податку критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування критеріям ризиковості здійснення операції.

Пунктом 10 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2)критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).

Згідно наявних у цій справі матеріалів судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної слугувало те, що платник податку відповідає вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

У зв`язку з цим варто зазначити, що на момент формування квитанцій, якими зупинено реєстрацію податкових накладних, такі Критерії визначені додатком 1 до Порядку №1165.

Так, додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Отже, пункт 8 додатку 1 до Порядку №1165 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість містить одну із можливих ознак ризиковості здійснення операцій, якою є те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Аналіз пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у платника податку такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності платника податку вказаному критерію слід навести розрахунок показника за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.

Водночас пункт 11 Порядку №1165 передбачає зазначення у квитанції пропозиції щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної є наявність об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку. Тобто, господарська операція має бути реальною, впливати на активи підприємства та породжувати податкові зобов`язання.

Водночас податкове законодавство України, чинне на час формування у цій справі квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, містило вимоги до змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, які є конкретними та не можуть носити абстрактний характер.

Однак з матеріалів справи убачається, що при зупиненні реєстрації податкової накладної у квитанції не зазначено конкретні критерії ризиковості платника податку, на підставі яких зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, а також відсутній конкретний перелік необхідних документів, що має бути наданий платником для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Між тим, наявні лише посилання на п. 201.16. ст. 201 ПК України, що унеможливлює встановити конкретно яким критеріям ризиковості, переліченим в зазначеному вище пункті 8 Критеріїв ризиковості платника податку, відповідає позивач.

Вказане свідчить про невідповідність сформованої податковим органом квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної вимогам пункту 11 Порядку №1165.

Водночас, суд критично оцінює посилання позивача на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі №600/1545/21-а, яким визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Чернівецькій області про відповідність/не відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №31675 від 25 березня 2021 року.

Так, позивач, обґрунтовуючи позов, вказав, що Головному управлінню ДПС у Чернівецькій області було відомо про наявність указаного вище рішення.

Проте суд зауважує, що, як вбачається з наданої позивачем на виконання вимог ухвали суду від 07 вересня 2021 року копії рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі №600/1545/21-а, таке набрало законної сили 22 липня 2021 року, що підтверджується відповідною відміткою канцелярії суду.

Тобто, станом на день ухвалення податковим органом оскаржуваного рішення від 26 травня 2021 року №2693386/42196121 про відмову в реєстрації податкової накладної №39 від 24 березня 2021 року, якому передувало зупинення реєстрації названої податкової накладної, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі №600/1545/21-а не набрало законної сили, а тому і не могло братись до уваги Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області.

Крім цього, видача Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної (13 квітня 2021 року) відбулася ще до ухвалення судом рішення у справі №600/1545/21-а. Тобто, на момент зупинення реєстрації податкової накладної рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Чернівецькій області про відповідність/не відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №31675 від 25 березня 2021 року було чинним.

Разом з цим, квитанція про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не містить посилань на рішення №31675 від 25 березня 2021 року, що додатково свідчить про невідповідність сформованої податковим органом квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної вимогам пункту 11 Порядку №1165.

Зазначене дає підстави для висновку, що законних та обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації спірної податкової накладної у контролюючого органу не було.

Таким чином, усупереч визначеному частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку суб`єкта владних повноважень доводити правомірність оскаржуваних дій (рішень) відповідачем не доведено обґрунтованості зупинення реєстрації зазначеної вище податкової накладної, що в подальшому призвело прийняттю оскаржуваного рішення про відмову в її реєстрації.

За таких обставин, прийняте відповідачем - Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області після незаконного та необґрунтованого рішення про зупинення реєстрації податкової накладної оскаржуване рішення про відмову в реєстрації цієї податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Поряд з цим судом встановлено, що після отримання рішення про зупинення реєстрації податкової накладної позивачем було направлені контролюючому органу матеріали на підтвердження вчинення господарської операції зі своїм контрагентом, про що зазначено вище.

Між тим, Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області було прийнято оскаржуване позивачем рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26 травня 2021 року №2693386/42196121.

Як вбачається із названого рішення, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено «ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

Водночас варто зазначити, що оскаржуване позивачем рішення регіональної комісії по своїй правовій природі є актом індивідуальної дії.

Так, згідно пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення не відповідає критеріям чіткості й зрозумілості акту індивідуальної дії та породжує його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

У названому рішенні не зазначено, яких саме документів не надано, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №39 від 24 березня 2021 року.

При цьому стосовно ненадання платником податку копій «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних», то суд звертає увагу, що в приписах до вказаних пунктів у дужках, зазначено про те, що документи, які не надано платником, необхідно підкреслити.

Між тим, оскаржуване рішення контролюючого органу від 26 травня 2021 року №2693386/42196121 не містить жодних підкреслень.

Зазначене свідчить про не надання комісією належної оцінки вирішенню питання, які ж саме документи позивачем-платником податку не було подано, і яким чином це унеможливило реєстрацію спірної податкової накладної.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18.

У ході судового розгляду справи позивачем на підставі наданих копій письмових доказів між ним та його контрагентом ТОВ «ЕМР Будінвест» доведено продаж останньому товару та здійснення оплати за нього на користь позивача.

Так, проведена позивачем господарська операція з названим вище контрагентом, у тому числі джерело походження товару, який реалізовано ТОВ «ЕМР Будінвест» на підставі вказаного вище Договору, отриманий позивачем шляхом придбання товару в іншого контрагента, підтверджуються: договором поставки з покупцем №16/21 від 24 березня 2021 року; рахунком на оплату №118 від 24 березня 2021 року; видатковою накладною №131 від 26 березня 2021 року; платіжним дорученням №10 від 24 березня 2021 року; договором поставки з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілагро Україна» (Постачальник) №70/08/2020 від 10 серпня 2020 року; видатковою накладною №113 від 26 березня 2021 року; платіжним дорученням №1056 від 26 березня 2021 року; товарно-транспортною накладною №113 від 26 березня 2021 року.

При цьому в ході судового розгляду цієї справи відповідачами, згідно змісту відзиву, не заперечувався факт продажу позивачем товару його контрагенту та, відповідно, сплату останнім коштів за придбаний товар.

Разом з цим, копії названих вище документів надавались позивачем до повідомлень про надання пояснень та копій документів щодо спірної податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено.

Проте у відзиві зазначено, що позивачем не надано первинних документів на транспортування товару, які підтверджують рух товару від продавця (ТОВ «БЛЕК СТІЛ») до покупця (ТОВ «ЕМР Будінвест»), що унеможливлює підтвердження реальності проведеної господарської операції між позивачем та його контрагентом.

Однак указані доводи суд оцінює критично та вважає безпідставними, оскільки, як зазначено у Договорі поставки №16/21 від 24 березня 2021 року, Постачальник (ТОВ «БЛЕК СТІЛ») здійснює поставку товару на підставі усної або письмової заявки Покупця (ТОВ «ЕМР Будінвест») протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання такої заяви. Поставка товару здійснюється на умовах EXW франко-склад Постачальника самовивозом автомобільним транспортом Покупця (згідно з Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» в редакції 2010 року) (пункт 4.1 Договору).

Тобто, з Договору поставки №16/21 вбачається, що поставка товару між позивачем та його контрагентом здійснювалась на умовах EXW франко-склад Постачальника самовивозом автомобільним транспортом Покупця, а тому підстав для виписування товарно-транспортної накладної не було.

До того ж, про необхідність подання позивачем товарно-транспортної накладної не зазначено у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.

Суд вважає, що в ході судового розгляду справи позивачем на підставі наданих письмових доказів доведено факт поставки товару контрагенту та здійснення ним оплати за поставлений товар.

Водночас обґрунтованих доводів щодо нереальності господарської операції з ТОВ «ЕМР Будінвест» на підставі аналізу наданих позивачем первинних документів відзив не містить.

Як свідчать встановлені судом обставини, після зупинення реєстрації спірної податкової накладної позивачем направлялось податковому органу повідомлення разом з указаними вище документами. Проте суб`єктом владних повноважень не було надано їм належну оцінку.

Разом з цим, суд зауважує, що вказані вище доводи відповідачів самі по собі не можуть бути правовою підставою для відмови у реєстрації спірної податкової накладної.

Також варто зазначити, що відсутність товарно-транспортної накладної (або ж наявність у ній недоліків) не може слугувати безумовною підставою для висновку щодо відсутності підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей платником податку, оскільки відповідною транспортною документацією обов`язково має бути підтверджено факт надання послуг з перевезення вантажів, та жодним чином не факт придбання чи продажу товару (надання послуг). Товарно-транспортна накладна є документом, що підтверджує транспортний процес, однак її відсутність (наявність у ній недоліків) не може бути доказом невиконання сторонами договору поставки (купівлі-продажу), враховуючи, що факт реальності такої операції підтверджується іншими документами первинного обліку.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду (зокрема, постанови від 24 січня 2018 року у справі №806/684/14, від 11 вересня 2018 року у справі №804/4787/16, від 11 вересня 2018 року у справі №821/995/17).

Враховуючи усе вищевикладене, перевіряючи оскаржуване рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що таке прийняте не на підставі закону та є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Отже, позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 19, пункту 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення). Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням(пункт 20 Порядку №1246).

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому що втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Обрана ж форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідачів. В даному випадку задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державної податкової служби України здійснити реєстрацію спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у Комісії ГУ ДПС правових підстав для відмови у реєстрації спірної податкової накладної шляхом прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного прав позивача та гарантією того, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну у день подання її на реєстрацію.

Стосовно посилань представника відповідачів на судову практику у справах №160/17565/20, №160/17629/20, №160/16902/20, №160/13195/20, №160/17570/20, №160/17501/20, то такі суд оцінює критично, оскільки, як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення у вказаних справах за результатами їх розгляду приймалися лише судами першої апеляційної інстанції. Разом з цим, суд звертає увагу на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанції не є джерелом права в Україні та не повинні обов`язково враховуватися судами при вирішенні спорів по суті.

Таким чином, позовна вимога зобов`язального характеру також підлягає задоволенню.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність письмових та електронних доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач довів обґрунтованість позову, а відповідачі як суб`єкти владних повноважень не довели правомірність оскаржуваного рішення. Відтак, позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання даного позову було сплачено судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 2270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1173 від 01 липня 2021 року.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то наявні правові підстави для стягнення з відповідача Головного управління ДПС у Чернівецькій області, який прийняв оскаржуване рішення, на користь позивача судових витрат у виді судового збору в розмірі 2270 грн 00 коп.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 134, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СТІЛ» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №2693386/42196121 від 26 травня 2021 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №39 від 24 березня 2021 року днем подання її на реєстрацію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СТІЛ» судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 30 вересня 2021 року.

Повне найменування учасників справи: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СТІЛ» (місто Чернівці, вулиця Миколаївська, будинок 34-З, ), відповідачі Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану 200-А, м. Чернівці, 58013, ), Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ).

Суддя О.П. Лелюк