Справа № 640/11923/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року м. Київ № 640/11923/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Шахтспецбуд»
доГоловного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
представники сторін:позивача - Каракай Ю.С., Червоненко С.О.; відповідача - Павленко С.С.

(у судовому засіданні 26.08.2021, відповідно до ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення)),

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Корум Шахтспецбуд» (далі - позивач або ТОВ «Корум Шахтспецбуд» або товариство) подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Головного управління ДПС у м. Києві (надалі - відповідач або ГУ ДПС у м. Києві або контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.04.2020 № 0106, № 0106 та № 0106.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2020 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у адміністративній справі № 640/11923/20, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 13.08.2020.

13.08.2020, 08.10.2020 та 12.11.2020 судом оголошувались перерви, справу призначено до розгляду на 17.12.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.02.2021.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача Каракай Ю.С. про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі № 640/10645/20.

У судовому засіданні 18.02.2021 оголошено перерву спочатку до 11.03.2021, в подальшому до 08.04.2021, 27.05.2021, 24.06.2021 (на стадії дослідження доказів), 05.08.2021 та 26.08.2021.

У судовому засіданні 26.08.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити позов, за викладених у ньому підстав.

В якості підстав позову позивачем зазначено, що під час здійснення відповідачем перевірки останнім допущено грубі порушення норм податкового законодавства та прийнято протиправні податкові повідомлення-рішення.

Представник відповідача проти позову заперечує та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відзиві на адміністративний позов відповідач звертає увагу, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є цілком обґрунтованими та прийнятими в межах чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 13.02.2020 № 99/26-15-01-06/36103076.

Згідно висновків акта, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог, зокрема:

- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, частини першої статті 9, пункту 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, пункту 5 П(С)БО 15 «Доходи», пунктів 5, 6 П(С)БО 16 «Витрати», в результаті чого занижено податок на прибуток за 3 квартали 2019 року на суму 3033544 грн.;

- пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 242614 грн., в тому числі за липень 2017 року на суму 1063 грн.; травень 2018 року на суму 13243 грн.; червень 2018 року на суму 1354 грн.; липень 2018 року на суму 1353 грн.; серпень 2018 року на суму 1353 грн.; вересень 2017 року на суму 1354 грн.; жовтень 2018 року на суму 770 грн.; листопад 2018 року на суму 770 грн.; січень 2019 року на суму 13770 грн.; лютий 2019 року на суму 13000 грн.; березень 2019 року на суму 13000 грн.; квітень 2019 року на суму 37336 грн.; травень 2019 року на суму 42952 грн.; червень 2019 року на суму 34216 грн.; липень 2019 року на суму 19864 грн.; серпень 2019 року на суму 24232 грн.; вересень 2019 року на суму 22984 грн.;

- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого не підтверджено обсяг придбання ТМЦ у ТОВ «Корум Майнінг» (), та не підтверджено обсяг реалізації ТМЦ на адресу ТОВ «Корум Україна» () в грудні 2018 року, що призвело до заниження показників в р. 9 кол. Б «Усього зобов`язань» декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року на суму 9306212 грн. та показників в ряд. 17 кол. Б «Усього податкового кредиту» декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року на суму 7807554 грн.

На підставі акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.04.2020:

- № 0106 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 3791930 грн., з них 3033544 грн. за основним платежем, 758386 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- № 0106 про зменшення суми податкового зобов`язання для цілей розділу V Податкового кодексу України у розмірі 9306212 грн. та зменшено суму податкового кредиту з податку на додану у розмірі 7807554 грн.;

- № 0106 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 363921 грн., з них 242614 грн. за основним платежем, 121307 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)

Незгода з податковими повідомленнями-рішеннями суб`єкта владних повноважень обумовила звернення позивача до суду з відповідним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (нижче - ПК України), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Розділом ІІІ ПК України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на прибуток підприємств.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Розділом V ПК України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

У відповідності зі статтею 198 ПК України:

- право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України (пункт 198.1);

- датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2);

- податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3);

- не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6).

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 ПК України, згідно з положеннями якої:

- сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (пункт 200.1);

- при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (пункт 200.2).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

В силу вимог частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, встановлені обов`язкові реквізити для первинних документів, а саме: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як вбачається з матеріалів перевірки, відповідачем зроблено висновок про заниження позивачем в періоді, що перевірявся, податку на прибуток на суму 3033544 грн. та податку на додану вартість на суму 242614 грн., а також непідтвердження обсягів придбання та реалізації ТМЦ за результатами господарських операцій із ТОВ «Корум Сорс» (), ТОВ «Корум Груп» (), ТОВ «Корум Майнінг» (попередня назва - ТОВ «Корум Груп») () та ТОВ «Корум Україна».

Зокрема, між позивачем (за договором - замовник) та ТОВ «Корум Сорс» (за договором - виконавець) укладений договір від 15.03.2015 № 54-15У про надання послуг централізованого ведення бухгалтерського обліку, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати послуги з ведення бухгалтерського та податкового обліку замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити вказані послуги.

Факт проведення господарських операцій із надання послуг ведення бухгалтерського та податкового обліку за вказаним договором підтверджується актами виконання робіт (надання послуг) від 31.07.2017 № 257, від 31.08.2017 № 296, звітами про надані послуги ведення бухгалтерського обліку на ТОВ «Шахтспецстрой» (попередня назва позивача) від 31.07.2017, від 31.08.2017.

Окрім того, між позивачем (за договором - замовник) та ТОВ «Корум Груп» (нова назва - ТОВ «Корум Майнінг») (за договором - виконавець) укладений договір від 01.02.2017 № КГ/47-17, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати послуги по нарахуванню заробітної плати співробітників замовника, обліку та складанню звітності (код послуги згідно Державного класифікатора продукції та послуг 69.20), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Факт проведення господарських операцій із надання послуг по нарахуванню заробітної плати співробітників замовника, обліку та складанню звітності за вказаним договором підтверджується актами виконання робіт (надання послуг) від 31.07.2017 № 69, від 31.08.2017 № 84, від 30.09.2017 № 98, від 31.10.2017 № 145, від 30.11.2017 № 183, від 31.12.2017 № 236, від 31.01.2018 № 31, від 28.02.2018 № 58, від 31.03.2018 № 80, від 30.04.2018 № 93, від 31.05.2018 № 119, від 30.06.2018 № 142, від 31.07.2018 № 162, від 31.08.2018 № 81, від 30.09.2018 № 199.

Також, між позивачем (за договором - замовник) та ТОВ «Корум Груп» (нова назва - ТОВ «Корум Майнінг») (за договором - виконавець) укладений договір від 01.09.2017 № КГ/278-17, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати послуги з ведення бухгалтерського та податкового обліку замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити вказані послуги.

Факт проведення господарських операцій із надання послуг ведення бухгалтерського та податкового обліку за вказаним договором підтверджується актами виконання робіт (надання послуг) від 30.09.2017 № 108, від 31.10.2017 № 143, від 30.11.2017 № 193, від 31.12.2017 № 234, від 31.01.2018 № 30, від 28.02.2018 № 56, від 31.03.2018 № 78, від 30.04.2018 № 109, від 31.05.2018 № 116, від 31.08.2018 № 179, від 30.09.2018 № 197, від 31.10.2018 № 217, від 30.11.2018 № 227, від 31.12.2018 № 236.

В подальшому, між позивачем (за договором - замовник) та ТОВ «Корум Груп» (за договором - виконавець) укладений договір від 02.01.2019 № CG/025-19, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати послуги з ведення бухгалтерського та податкового обліку замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити вказані послуги.

Факт проведення господарських операцій із надання послуг ведення бухгалтерського та податкового обліку за вказаним договором підтверджується актами виконання робіт (надання послуг) від 31.01.2019 № 4, від 28.02.2019 № 21, від 31.03.2019 № 41, від 30.04.2019 № 57, від 31.05.2019 № 76, від 30.06.2019 № 99, від 31.07.2019 № 118, від 31.08.2019 № 138.

Також, між позивачем (за договором - орендатор) та

ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» (за договором - орендодавець) укладений договір оренди рухомого майна від 20.02.2019 № 168, відповідно до умов якого орендодавець передає орендарю за плату на визначений строк в користування рухоме майно для здійснення господарської діяльності. Цільове призначення об`єкту оренди - проведення гірських робіт на об`єктах орендодавця.

Орендодавцем передано, а орендарем прийнято обладнання згідно переліку, серед якого комбайни КСП-43 (інвентарні номери 13109, 13110), про що складений акт від 01.03.2019 № 13654231.

Оскільки понесення витрат по експлуатації та утриманню об`єкту оренди (підпункт 4.2.4 пункту 4.2 розділу 4 договору оренди рухомого майна від 20.02.2019 № 168) є обов`язком орендаря, останній замовив у ТОВ «Корум Репеїр» послуги обстеження гірничо-шахтного обладнання, яке вийшло з ладу та належить замовнику або орендоване замовником, та розробки заходів щодо ліквідації виявлених несправностей; виконання технічного обслуговування обладнання у відповідності до вимог технічної документації; участь у технічному обслуговуванні обладнання у відповідності до вимог технічної документації згідно договору від 01.04.2019 № КР/023-19.

Позивачем направлені на адресу ТОВ «Корум Репеїр» листи-заявки від 01.04.2019 № 1, від 25.04.2019 № 2, від 24.05.2019 № 3, від 25.06.2019 № 5, від 24.07.2019 № 7, від 23.08.2019 № 8 на виконання робіт щодо проведення діагностики (моніторингу) та виявлення несправностей обладнання; відновлення працездатності обладнання та апаратури контролю; виконання регламентного обслуговування всіх систем обладнання (електричні, гідравлічні, механічні) у відповідності до вимог технічної документації.

Надання послуг участі у технічному обслуговуванні комбайнів КСП-43 погоджено сторонами в специфікаціях від 01.04.2019 № 1, від 25.04.2019 № 2, від 25.05.2019 № 3, від 25.06.2019 № 5, від 25.07.2019 № 7, від 26.08.2019 № 8 до договору від 01.04.2019 № КР/023-19.

У грудні 2018 року між позивачем (за договором - покупець) та

ТОВ «Корум Майнінг» (за договором - постачальник) укладений договір від 10.12.2018 № 10/12, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати покупцю в обумовлені строки продукцію та/або товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього узгоджену суму. Кількість, ціна та асортимент товару визначені специфікацією від 10.12.2018 № 1, яка є складовою і невід`ємною частиною Договору.

Товари (машина підйомна шахтна Ц-3х2,2АР; лебідка прохідницька ЛПЭ-10; лебідка прохідницька ЛПЭП-25У; лебідка прохідницька ЛПЭП-16У) поставлені позивачу згідно із видатковою накладною від 26.12.2018 № 120.

В матеріалах справи наявні формуляри на: лебідки ЛПЭ-10 01450.0039ФО, ДКПП 29.22.12.300, заводські номери 120107, 120205, 120207, 120305, 120307, 120405, 120407, 120505, 120507, 120705, 120707, затверджені генеральним директором ТОВ «Інженерно-технічний центр «Гірничі машини»; лебідки ЛПЭП-16У ГОСТ 7828-80, 01450.0032ФО, заводські номери 120308, 120306, 120308, 120206, 120108, 120106, затверджені ПАТ «Донецькгормаш»; лебідки ЛПЭП-25У ГОСТ 7828-80, 01450.0035ФО, заводські номери 120207, 120107, 120106, затверджені ПАТ «Донецькгормаш»; машини підйомні шахтні Ц-3х2,2АР 01430.0196ФО, заводські номери 120207, 120107, затверджені ПАТ «Донецькгормаш».

На виконання вимог ПК України контрагентами позивача складено податкові накладні від 31.01.2019 № 4, від 28.02.2019 № 23, від 30.09.2019 № 28, від 31.08.2019 № 50, від 31.03.2019 № 62, від 30.04.2019 № 97, від 31.05.2019 № 159, від 30.06.2019 № 204, від 31.07.2019 № 245, від 30.09.2018 № 7, від 31.10.2018 № 7, від 31.07.2018 № 10, від 31.08.2018 № 14, від 31.12.2018 № 16, від 31.05.2018 № 16, від 30.06.2018 № 20, від 28.02.2018 № 31, від 30.04.2018 № 36, від 31.03.2018 № 46, від 30.09.2017 № 56, від 30.11.2018 № 63, від 31.10.2017 № 74, від 31.01.2018 № 77, від 31.12.2017 № 78, від 30.11.2017 № 83, від 31.07.2017 № 51, від 31.08.2017 № 42, від 26.12.2018 № 5, реєстрація яких в ЄРПН не заперечується відповідачем.

При цьому, судом враховано правосуб`єктність сторін на час проведення спірних господарських операцій, зокрема, контрагенти позивача ТОВ «Корум Сорс» (), ТОВ «Корум Груп» (), ТОВ «Корум Майнінг» (попередня назва - ТОВ «Корум Груп») () були належними учасниками господарських правовідносин та були платниками ПДВ.

Сукупність наведених вище документів, досліджених під час розгляду справи підтверджує факт надання позивачу послуг та поставки товарів його контрагентами - ТОВ «Корум Сорс» (), ТОВ «Корум Груп» (), ТОВ «Корум Майнінг» (попередня назва - ТОВ «Корум Груп») () та не дає підстав для сумніву щодо реальності вчинення господарських операцій.

Правовідносини за спірними правочинами в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача, про що свідчить, зокрема, картка рахунку 91 за липень 2017 року - вересень 2019 року.

При цьому, виходячи з характеру спірних операцій, їх проведення відповідає звичайній господарській діяльності позивача.

Відповідачем, в цьому контексті, не надано належних та допустимих доказів які б спростовували виконання спірних операцій.

Судом відхиляються посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо контрагентів позивача по ланцюгу постачання, оскільки остання не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Контролюючий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 14.05.2019 у справі № 813/1341/16.

Також, важливо зауважити на тій обставині, що придбані у ТОВ «Корум Майнінг» товари (машина підйомна шахтна Ц-3х2,2АР; лебідка прохідницька ЛПЭ-10; лебідка прохідницька ЛПЭП-25У; лебідка прохідницька ЛПЭП-16У) в подальшому були релізовані ТОВ «Корум Україна» за договором поставки від 10.12.2018 № 10/12-2, що підтверджується специфікацією від 10.12.2018 № 1 до договору від 10.12.2018 № 10/12-2, видатковою накладною від 26.12.2018 № 1, довіреністю від 26.12.2018 № 149, податковою накладною від 26.12.2018 № 2.

Не заслуговують на увагу твердження контролюючого органу про відсутність документів, що підтверджують транспортування ТМЦ, з огляду на погоджені специфікацією від 10.12.2018 № 1 до договору від 10.12.2018 № 10/12 базисні умови поставки, а саме: EXW відповідно до правил Інкотермс 2010: м. Дружківка, вул. Соборна, 7, загрузка обладнання на місці завантаження в транспорт покупця здійснюється за рахунок постачальника.

Тобто, умовами договору, невід`ємною частиною якого є специфікація від 10.12.2018 № 1, не передбачено включення доставки у вартість реалізованих товарів, більше того, позивачем не формувались витрати та відшкодування ПДВ з такої доставки, а тому у відповідній частині (доставки) відсутні складові як витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, так і податкового кредиту для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість, чим спростовується факт заниження вказаних податків.

Окрім того, суд примічає, що на користь доцільності замовлення у контрагентів послуг з ведення бухгалтерського та податкового обліку, послуг по нарахуванню заробітної плати співробітників свідчить відсутність у штатному розписі ТОВ «Корум Шахтспецбуд» в перевіряємому періоді достатньої кількості спеціалістів відповідного фаху.

З огляду на викладене, вбачається висновок про те, що позивачем було доведено суду реальність здійснення господарських операцій із ТОВ «Корум Сорс» (), ТОВ «Корум Груп» (), ТОВ «Корум Майнінг» (попередня назва - ТОВ «Корум Груп») ().

Водночас, доводи контролюючого органу в обґрунтування своєї позиції є припущеннями, які не доведено належними доказами.

Відсутність доведення факту правопорушення та неналежна оцінка міжгосподарських відносин призвела до невідповідності висновків контролюючого органу фактичним обставинам справи.

Таким чином, висновки ГУ ДПС у м. Києві, викладені в акті перевірки, вбачаються безпідставними, а податкові повідомлення-рішення від 21.04.2020 № 0106, № 0106 та № 0106 - протиправними, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

З огляду на припис наведеної норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішень контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов`язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 21 020,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Шахтспецбуд» - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.04.2020 № 0106 Головного управління ДПС у м. Києві.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.04.2020 № 0106 Головного управління ДПС у м. Києві.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.04.2020 № 0106 Головного управління ДПС у м. Києві.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Шахтспецбуд» (адреса: 02122, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1А, ідентифікаційний код - 36103076), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний код - 43141267) понесені ТОВ «Корум Шахтспецбуд») витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 020,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень).

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Повне рішення складено 28.09.2021.

Суддя К.С. Пащенко