Справа № 160/11042/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «ДРУЖБА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
06.07.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «ДРУЖБА» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровський області підтвердити Товариству з обмеженою відповідальністю агрофірма «ДРУЖБА» статус платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік, починаючи з 01.01.2021 року та внести відповідний запис до реєстру платників єдиного податку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
30.07.2021 року представником позивача подані письмові пояснення до суду, в яких викладено правову позицію, аналогічну заявленій в позовній заяві.
13.08.2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що разом з декларацією обов`язково подається розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва. Позивачем не було подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік. Позивачем було подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва 11.05.2021 року, тобто з пропущенням строку ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА», в порушення пункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку не подано до 20 лютого поточного року розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік. Керуючись підпунктом 299.10.5 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України наведене вище є підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА», у зв`язку з тим, що підприємством порушено 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА» є сільськогосподарським товаровиробником, починаючи з 2005 року було платником фіксованого сільгоспподатку, який в подальшому був трансформований у єдиний податок (виділено в окрему 4 групу), що підтверджується довідкою від 08.02.2005 року №37/10/15-378, виданою Новомосковською ОДПІ Дніпропетровської області.
Відповідно до розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік частка сільськогосподарського товаровиробництва становить 100 відсотків.
З метою підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи позивачем засобами електронного зв`язку направлено до контролюючого органу:
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Закону України від 28.12.2014 року № 71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (набрав чинності з 01 січня 2015 року) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).
Відповідно до пункту 291.4 статті 291 ПК України суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.
Згідно із підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 ПК України врегульовано, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.
Аналіз наведених норм свідчить, що до платників 4 групи єдиного податку можуть належати сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.
Відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:
загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);
звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);
розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;
відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).
Водночас підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 ПК України передбачено, що платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу;
Відповідно до пункту 299.1, пункту 299.2 статті 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.
Податковий кодекс України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку (пункт 299.10 статті 299 ПК України) або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи (пункт 291.5-1 статті 291 ПК України), але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у підпункті 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, не може бути, або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.
Водночас, суд зазначає, що наслідки неподання або несвоєчасного подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності визначені статтею 120 ПК України та тягнуть за собою накладення штрафу у визначених Законом розмірах.
Відповідно до пункту 299.10 статті 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:
1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків- і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;
2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;
3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;
4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;
5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.
Згідно із абзацом 2 пункту 299.11 статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.
Суд зазначає, що ПК України передбачений порядок реєстрації або анулювання реєстрації платників єдиного податку. Прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.
Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі №805/1396/17-а, від 05.02.2019 року у справі №805/206/17-а, від 24.01.2019 року у справі №813/1346/18, від 05.06.2018 року у справі №813/4266/17.
Суд зазначає, що вимогами чинного ПК України не передбачено порядку відмови контролюючим органом у підтверджені статусу платника єдиного податку четвертої групи за результатами подання вказаних у підпункті 298.8.1 пункту 298.8. статті 298 ПК України документів.
Таким чином, відповідач не має права прийняти рішення про відмову у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи.
Водночас, контролюючий орган має право прийняти рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи, згідно передбаченого Податковим кодексом України порядку.
Єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Отже, контролюючим органом повинна бути: 1) проведена документальна перевірка платника податків; 2) прийняття рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.
Суд зазначає, що для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи мають бути виконані всі вимоги передбачені Податковим кодексом України.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №816/543/17, від 16.04.2018 року у справі №808/657/16, від 08.05.2018 у справі №816/1088/17, від 19 квітня 2019 року по справі № 822/2037/18.
Отже, у відповідності до норм чинного законодавства у відповідача були відсутні підстави для відмови позивачу у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік.
Як наслідок, невизнання податкової звітності позивача з цих підстав є протиправним.
Суд зазначає, що позивачем заявлено вимогу про «визнання протиправним невизнання відповідачем податкової звітності» та «визнання протиправної відмови», яка не відповідає вимогам частини 2 статті 245 КАС України, відповідно до якої у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Отже, належним захистом прав позивача є вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо невизнання податкової звітності та визнання протиправними дій щодо відмови у підтвердженні статусу платника єдиного податку.
Оскільки судом встановлено протиправність позбавлення позивача статусу платника єдиного внеску, підлягає задоволенню судом вимога про зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровський області підтвердити Товариству з обмеженою відповідальністю агрофірма «ДРУЖБА» статус платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік, починаючи з 01.01.2021 року та внести відповідний запис до реєстру платників єдиного податку.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
При зверненні до суду позивачем сплачено суду судового збору у розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 02.07.2021 року №8267.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, а саме викладено дві позовні вимоги у відповідності до норм частини 2 статті 245 КАС України, сплачений судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 1513,33 грн. у розмірі, пропорційному до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 77, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «ДРУЖБА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровський області підтвердити Товариству з обмеженою відповідальністю агрофірма «ДРУЖБА» статус платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік, починаючи з 01.01.2021 року та внести відповідний запис до реєстру платників єдиного податку.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «ДРУЖБА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1513 грн. 33 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна