Справа № 540/154/21
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/154/21

Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Херсон, 07 травня 2021 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Держгеокадастру у херсонській області, про визнання протиправним та скасування наказу від 23.12.2020р. №12425-СГ та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, про:

- визнання протиправним та скасування наказу Ліквідаційної комісії Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 23.12.2020 року № 12425-СГ про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Козачелагерської сільської ради Олешківського району Херсонської області, розмір земельної ділянки 1,1253 га, кадастровий номер :03:001:0489, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність, у зв`язку з відсутністю в проекті землеустрою матеріалів землевпорядного проектування (стаття 50 Закону України "Про землеустрій");

- зобов`язання Ліквідаційну комісію головного управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Козачелагерської сільської ради Олешківського району Херсонської області, розмір земельної ділянки 1,1253 га, кадастровий номер :03:001:0489 з урахуванням висновків суду по даній справі.

В обґрунтування позову вказував, що прийнятий 23.12.2020 року ГУ Держгеокадастру у Херсонській області наказ № 12425-СГ, яким було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Козачелагерської сільської ради Олешківського району Херсонської області, розмір земельної ділянки 1,1253 га, кадастровий номер :03:001:0489, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність, у зв`язку з відсутністю в проекті землеустрою матеріалів землевпорядного проектування (стаття 50 Закону України "Про землеустрій"), є протиправним, оскільки прийнятий без наявності передбаченої законом підстави для такої відмови.

Також, позивач просив стягнути з відповідача усі понесені ним витрати включаючи витрати на правничу допомогу.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07.05.2021р., позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Ліквідаційної комісії головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 23.12.2020 року № 12425-СГ про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Козачелагерської сільської ради Олешківського району Херсонської області, розмір земельної ділянки 1,1253 га, кадастровий номер :03:001:0489, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність, у зв`язку з відсутністю в проекті землеустрою матеріалів землевпорядного проектування (стаття 50 Закону України "Про землеустрій").

Зобов`язано Ліквідаційну комісію головного управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Козачелагерської сільської ради Олешківського району Херсонської області, розмір земельної ділянки 1,1253 га, кадастровий номер :03:001:0489 з урахуванням висновків суду по даній справі.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.. 00 коп.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині розподілу судових витрат, а саме щодо відмови у стягненні на користь позивача з відповідача витрат понесених на отримання правничої допомоги, від ОСОБА_1 за підписом представника за договором адвоката Глянь В.В. до суду надійшла апеляційна скарга, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального прав, апелянт просить скасувати рішення у відповідній частині, та прийняти нове, яким стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на надання професійної (правничої) допомоги в розмірі 14000 грн.

В обґрунтування скарги, апелянт вказує зокрема про те, що з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом усіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 14000,00 грн. є реальними та підтвердженими належними доказами. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень ч.4 ст. 134 КАС України, апелянт звертає увагу на зміст цієї норми, яка запровадження для визначення розміру витрат, в той час як в межах даної справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З огляду на вимоги вказаної норми ч.ч. 1, 3 ст. 308 КАС України, апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції у даній справі здійснюється саме в частині розподілу судових витрат відмови у відшкодуванні на користь позивача витрат на отримання професійної правничої допомоги. У іншій же частині, у межах даного провадження рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07.05.2021р. не оскаржується, відтак висновкам суду першої інстанції у іншій частині, що не пов`язана з розподілом судових витрат, апеляційним судом оцінка не надається.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позову в частині стягнення витрат на правничу допомогу зазначив, що позивачем не забезпечено виконання обов`язку щодо доказування факту понесення ним дійсних витрат на правничу допомогу. Наявні ж в матеріалах справи документи договір про надання правничої допомоги та підписані адвокатом процесуальні документи хоч і свідчать про залучення адвоката до участі у справі, проте не визначають її об`єму.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з частинам першою та третьою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено статтею 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В силу вимог ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що закріплені у частинах 1 та 2 статті 134 КАС України кореспондують із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Надаючи оцінку судовому рішенні в частині що оскаржується, апеляційний суд також зазначає, що згідно з п. 9 ч. 1 Закон України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року N 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

У відповідності до статті 19 Закону N 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

В свою чергу, статтею 30 Закону N 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Як встановлено ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява N 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява N 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява N 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що на підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги до позову були додані наступні документи:

- Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 13.01.2021р. укладений між адвокатом Глянь Валерієм Вікторовичем та позивачем у даній справі ОСОБА_1 ;

- Додаток до договору від 13.01.2021р. з орієнтовним розрахунком суми витрат у зв`язку із розглядом даної справи;

- Додаток до договору від 13.01.2021р. про визначення розміру гонорару.

Згідно п. 5 Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 13.01.2021р., розмір гонорару (винагороди) за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу роботи та витраченого адвокатом часу та складає 500 доларів США, що еквівалентно 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень.

Саме такий розмір гонорару адвоката 14000,00 грн. вказаний і у додатках до договору.

Будь-яких інших доказів у підтвердження фактично та реально понесених ОСОБА_1 витрат на отримання правничої допомоги пов`язаної із розглядом даної справи, ані до суду першої інстанції, ані апеляційному суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За визначенням ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції в частині, що ос каржується вірними та обґрунтованими, оскільки вони ґрунтуються на всебічно досліджених доказах, наявних в матеріалах справи, які жодним чином не доводять понесені позивачем витрати на правову допомогу у будь-якому розмірі.

Так, які вірно було звернуто увагу судом першої інстанції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

В даному ж випадку, заявником жодним належним доказом не доведено фактично та реально понесених витрат на отримання правової допомоги, пов`язаної з розглядом даної справи, а саме - оплати у будь-якому розмірі адвокату Глянь В.В. за отримані послуги за договором від 13.01.2021р.

Вказаний документ, на переконання колегії суддів, є обов`язковим для встановлення у розумінні ст. 139 КАС України суми розміру витрат, які сторона сплатила у зв`язку із розглядом справи.

При цьому, колегія суддів звертає увагу й на те, що умовами договору від 13.01.2021р. було передбачено, що клієнт зобов`язується сплатити за ведення справи суму, яка обумовлена між ним та адвокатом при укладенні договору. Будь-якої інстанції про сплату гонорару адвокату у майбутньому умовами договору не передбачено.

Тобто на момент розгляду даної справи, доказом у підтвердження оплати послуг адвоката мала б бути наявна квитанція про здійснення оплати послуг адвоката(в даному випадку у сумі 14000,00 грн.), або інший належний доказ у підтвердження сплати суми гонорару адвокату.

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що до матеріалів справи не подано докази, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката у цій справі, що унеможливлює компенсацію витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

На момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції, документи, які б підтверджували оплату за надані послуги, також не надано.

Водночас, колегія суддів вважає ґрунтовним твердження суду першої інстанції й про те, що надання особою детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги є обов`язковою, передбаченою ч. 4 ст. 134 КАС України умовою для визначення судом розміру витрат на правничу допомогу. Саме цим документом (інформацією) згідно закону підтверджується обсяг наданих адвокатом послуг.

Ненадання такого документу не тільки порушує наведену норму процесуального законодавства але й унеможливлює визначення судом дійсного розміру наданих послуг, їх аналіз на предмет співмірності із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на викладене вище, позивачем не забезпечено виконання обов`язку щодо доказування факту понесення ним дійсних витрат на правничу допомогу. Наявні ж в матеріалах документи - договір про надання правничої допомоги та підписані адвокатом процесуальні документи хоч і свідчать про залучення адвоката до участі в справі, але не визначають їх об`єм та фактичність й реальність таких витрат.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, є несуттєвими для оцінки правомірності прийняття оскаржуваної постанови, не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи встановлені спірні обставини, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав у даному випадку для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в частині що оскаржується відповідає вказаним вище вимогам, у зв`язку із чим відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 241-243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі № 540/154/21 в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.