Справа № 480/2269/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Глазько С.М.

21 вересня 2021 р.Справа № 480/2269/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В с т а н о в и в:

22.03.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі ГУ ПФУ в Сумській області, пенсійний орган) від 11.12.2020 року № 28 про відмову у переводі її з одного виду пенсії на інший, - з пенсії за віком, що призначена на умовах Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі - № 3723-XII);

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу, що надає їй право на призначення пенсії державного службовця, період роботи з 02.08.1983 року по 31.01.1989 року та перевести її на пенсію державного службовця.

Обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 зазначає, що станом на день звернення до пенсійного органу із заявою про намір перейти на інший вид пенсії (на 09.12.2020 року) вона досягла віку 62 років, її загальний страховий стаж складав більш ніж 35 років, з яких стаж державної служби 16 років 4 місяця 20 днів (станом на 01.05.2016 року 12 років 4 місяці 2 дні).

Позивач вважає, що надані нею до пенсійного органу документи у своїй сукупності дають підстави дійти висновку, що період її праці протягом 1983-1989 років згідно із Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі Порядок № 283) відноситься (прирівнюється) до праці (роботи) в органах державної влади, тобто період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби. Посилаючись на п. 2 Порядку № 283 позивач вказує, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, - виконавчих комітетів місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 відповідач не надав.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року (справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що аналіз документів, що надані позивачем, не встановлює підстав для зарахування періоду роботи позивача з 02.08.1983 року по 31.01.1989 року до стажу для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII та п. 2 розд. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.

Суд визнав необґрунтованим посилання позивача на Порядок № 283, зазначивши, що ні вказаний Порядок, ні додаток до нього, не визначають роботу на посаді інженера-технолога або старшого інженера-технолога у виробничому відділі Сумського обласного управління громадського харчування, як таку, що підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Сумській області щодо відмови у переході з пенсії за віком на пенсію відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ та пунктів 10 і 12 прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VII, суд зазначив, що вказані фактичні обставини та зміст п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу», визначають, що для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", позивач станом на 01.05.2016 року повинна була мати 10 років стажу роботи на відповідних посадах, а не 20 років як зазначив відповідач у оскаржуваному рішенні. Разом з тим, позивач станом на 01.05.2016 року не мала в необхідній кількості років стажу державної служби (10 років).

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

Аргументи, наведені позивачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення підлягає зміні з підстав та мотивів його прийняття, з наступних підстав.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до п. 2 розд. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 01.05.2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII унормовано, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється чинність цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Судом установлено, що 09.12.2020 року позивач ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , що з березня 2018 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області і отримує пенсії за віком на умовах Закону № 1058-IV, звернулась до пенсійного органу із заявою, якою просила здійснити перехід на інший вид пенсії, - пенсію державного службовця.

Рішенням відповідача від 11.12.2020 року № 28 у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено з тих підстав, що станом на 01.05.2016 року її стаж державної служби позивача складає 6 років 9 місяців 7 днів.

До страхового стажу/стажу державної служби пенсійним органом не врахований період праці ОСОБА_1 з 02.08.1981 року по 29.12.1998 року на посаді старшого інженера-технолога виробничого відділу управління громадського харчування виконавчого комітету Сумської обласної Ради народних депутатів/депутатів трудящих.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначено Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283, та додатком до нього.

Обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Відповідно до зазначеного Порядку до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, зокрема, виконавчих комітетів місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів, на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у ст. 25 Закону, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців, та на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Перелік відділів і управлінь виконавчих комітетів обласних, районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів Української РСР затверджений Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 23.09.1982 року № 4073-X, розділом 1 якого «Відділи і управління виконавчих комітетів обласних Рад народних депутатів» передбачено Управління громадського харчування.

Відповідно до ст. 1 Закону УРСР від 15.07.1971 року № 25-VIII «Про міську, районну в місті Раду народних депутатів Української РСР» відповідно до Конституції СРСР і Конституції Української РСР міська, районна в місті Рада народних депутатів є органом державної влади в місті, міському районі.

Статтею 1 Закону України від 07.12.1990 року № 533-XII «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» визначалось, що органами місцевого самоврядування є сільські, селищні, міські Ради народних депутатів.

Систему регіонального самоврядування становлять районні і обласні Ради народних депутатів, місцеві референдуми в межах території району, області, інші форми самоорганізації громадян районів і областей (ст. 2 означеного вище Закону).

Колегія суддів зазначає, що зарахування до стажу державної служби періодів роботи в виконавчих комітетах обласних рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів Порядком № 283 не передбачено та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 означених висновків не спростовують.

При цьому, колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2001 року № 1435 пункт 2 Порядку № 283 «До стажу державної служби зараховується робота (служба): < > » доповнено абзацом наступного змісту:

«на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до Загальносоюзного класифікатора професій працівників, посад службовців і тарифних розрядів, затвердженого постановою Держстандарту СРСР від 27.08.1986 року № 016, що діяла на той час, посада старшого інженера-технолога належала до посад спеціалістів.

Водночас інститут державної служби заснований 01.01.1994 року з набранням чинності Законом України «Про державну службу», відповідно із зазначеної дати посади державних службовців віднесені до відповідних категорій.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують тієї обставини, що посада старшого інженера-технолога (спеціаліста) виконавчого комітету обласної Ради не була віднесена до відповідних категорій посад державних службовців ані Урядовим актом, ані Законом України від 07.06.2001 року № 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування».

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 .

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне змінити судове рішення з підстав та мотивів його прийняття, оскільки означені вище обставини залишені судом першої інстанції без уваги та цим обставинам не надана належна правова оцінка.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 317 КАС України).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року змінити з підстав та мотивів його прийняття.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова
Постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 01 жовтня 2021 року.