Справа № 560/5365/21
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5365/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

28 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення раніше призначеної позивачу пенсії з 88% до 70% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату заборгованості позивачу по пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум з 01.01.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Вважає, що дія Закону №3668-VІ не поширюється на нього, оскільки йому призначено пенсію до набрання чинності зазначеним законом.

Ухвалою від 11 травня 2021 року Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху. Вказав, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення.

На виконання ухвали суду від 11 травня 2021 року позивач подав уточнений адміністративний позов, в якому зазначив, що про порушене право дізнався тільки 12.04.2021 року, отримавши відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Хмельницький окружний адміністративний суд керуючись п. 9 ч.4 ст. 169 та ст. 248 КАС України ухвалою від 03 червня 2021 року повернув позовну заяву позивачеві в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення раніше призначеної позивачу пенсії з 88% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату заборгованості позивачу по пенсії, призначеної відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум з 01.01.2016 року по 28.10.2020 року.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивачем подано до суду апеляційну скаргу, у якій зазначаючи про порушення судом першої інстанції процесуальних та матеріальних норм права, що призвело до прийняття необґрунтованої ухвали, апелянт просить скасувати таку ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що суд першої інстанції повинен був застосувати висновки Великої Палати у зразковій справі № 510/1286/16-а щодо застосування строків звернення до суду у справах щодо оскарження дій пенсійного фонду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у встановлений судом строк не було усунуто недоліків зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що про зміст ухвали про залишення позову без руху позивача повідомлено 17.05.2021 р., однак недоліки позову станом на 03.06.2021 р. не усунуто. При цьому, в новій редакції позову від 25.05.2021 року позивач не повідомив жодної обставини, яка об`єктивно перешкоджала йому звернутися з позовом до відповідача з дотриманням строків встановлених ст. 122 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає рішення обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.05.2021 року позивачем було подано до Вінницького окружного адміністративного суду дану позовну заяву.

У зв`язку з тим, що судом першої інстанції було виявлено невідповідність поданої позовної заяви ОСОБА_1 вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме надати заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та наданням доказів поважності причин пропуску такого.

Як вже зазначалось вище, про зміст ухвали про залишення позову без руху та можливість отримати її в приміщенні суду позивач дізнався 17.05.2021 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням по вручення, наявним в матеріалах справи, однак недоліки позову станом на 03.06.2021 р. не усунуто. При цьому, жодних заяв щодо продовження строків усунення недоліків до суду не надходило, а подано лише позов у новій редакції, в якому не зазначено жодної обставини, яка об`єктивно перешкоджала позивачу звернутися з позовом до відповідача з дотриманням строків встановлених ст. 122 КАС України.

Колегія суддів зауважує, що згідно з ч. 9 ст. 120 КАС України, строк вважається не пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передано іншими відповідними засобами зв`язку.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За вимогами ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладені вище встановлені апеляційним судом обставини, на підставі наведених вище норм чинного процесуального законодавства, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції були наявні усі передбачені чинним законодавством підстави для повернення позовної заяви згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України, оскільки ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року про залишення позовної заяви без руху.

Водночас, колегія суддів наголошує, що учасники справи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про намір добросовісної реалізації права на звернення до суду.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Однак, поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19).

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Отримання позивачем листа відповідача у квітні 2021 року, у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Суд зазначає, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно.

З чого можливо зробити висновок, що отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Таким чином, отримання позивачем листа відповідача в квітні 2021 року у відповідь на заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо даних правовідносин викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19.

Колегія суддів вкотре наголошує, що в даному випадку спірним є саме не усуненням позивачем недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення такої без руху, що в свою чергу призвело до повернення позивачеві такої позовної заяви.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву позивачу, тобто судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Смілянець Е. С.