Справа № 420/10680/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 вересня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) заяву позивача за вхід. №50146/21 від 10.09.2021 року про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Пенсійного фонду України, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, про які вказано в довідці Управління СБУ в Одеській області № 86 від 07.08.2020 року, а також у здійсненні відповідних виплат з урахуванням вже виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, про які вказано в довідці Управління СБУ в Одеській області № 86 від 07.08.2020 року, а також здійснити відповідні виплати з урахуванням вже виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та отриманою ним пенсію за період з 01.04.2019 року по день, з якого починається виплата пенсії з врахуванням щомісячних додаткових видів грошевого забезпечення однією сумою.

Ухвалою суду від 29.06.2021 р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року залучено до участі у справі другого відповідача Пенсійний фонд України.

Ухвалою суду від 05.08.2021 року позов залишено без руху з зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

10.09.2021 року за вхід. №50146/21 надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог та про поновлення строку звернення до суду, в якій зокрема зазначено:

«Позивач двічі звертався до відповідача з вимогою перерахунку пенсії.
Першого разу отримав відмову в формі листа від 11.08.2020 року , яку оскаржив, але в задоволені позову було відмовлено, оскільки позивачем було подано не оригінал довідки а її копію.
Після чого позивач подав 17.05.2021 року на адресу відповідача оригінал довідки разом із заявою, на що у формі листа від 31.05.2021 року отримав відмову в перерахунку пенсії.
Як перший так і другий раз позивач просив здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2018 року
Повну відмову в здійсненні перерахунку вважаємо незаконною.».
Також позивач посилаючись на статтю 51 Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначив:

«Отже відповідач в будь-якому випадку повинен був задовольнити вимоги про перерахунок пенсії починаючи зі 17.05.2020 року, бо заяву з довідкою отримав 17.05.2021 року.».
Розглядаючи заяву позивача за вхід. №50146/21 від 10.09.2021 року про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

З 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

До такого правового висновку дійшов Касаційний адміністративний Суд у складі Верховного Суду у рішенні від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Тобто, гарантування захисту прав громадян у відносинах з адміністративними органами є обов`язком держави, який став однією із першопричин створення в Україні адміністративної юстиції, яка, з одного боку, захищає права громадян, а, з іншого, забезпечує законність діяльності органів державної влади.

В основу механізму зразкових та типових справ в адміністративному судочинстві покладено інститут пілотних рішень, які виносить Європейський суд з прав людини.

За своєю сутністю пілотні рішення Європейського суду з прав людини являють собою вказівки державним органам на існування системної проблеми, яка стосується великої кількості осіб, та рекомендації щодо усунення виявлених порушень. Шляхом впровадження інституту пілотних рішень було розв`язано одразу два завдання: по-перше, впроваджено інститут, спрямований на вирішення багаторазово повторюваних проблем; по-друге, даний механізм сприяв вирішенню справ, що випливають зі стійкого системного неправильного функціонування адміністративних і правозастосовних органів правової системи держави.

Ведення таких понять, як типова та зразкова справи, є важливим кроком для впровадження судового прецеденту в Україні. Сам факт визнання за Верховним Судом права на створення судового прецеденту є кроком вперед на шляху розвитку України як соціальної, правової держави насамперед тому, що відбувається зміна сприйняття права та судової практики у суспільстві. Судові рішення у зразкових справах набувають ознаки реального носія об`єктивної інформації та джерела права.

Як встановлено судом, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 адміністративну справу №160/8324/19 передано на розгляд до Верховного Суду разом із поданням про розгляд даної справи Верховним Судом як судом першої інстанції в порядку статті 290 КАС України.

Верховний Суд ухвалою від 18.11.2019 відкрив провадження у зразковій адміністративній справі №160/8324/19.

17.12.2019 року Верховним Судом прийнято рішення у зразковій справі, яким визнано протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії.

Зобов`язано Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року вказане рішення залишено без змін.

Постанова ВП ВС оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 01.07.2020 року.

Відтак, з 02.07.2020 року зазначена постанова ВП ВС набула ознаки реального носія об`єктивної інформації та джерела права.

Як встановлено судом у справі №420/3877/21, позивач 29.07.2020 року звернувся до Управління СБУ в Одеській області, та 10.08.2020 отримав відповідь з доданою до неї довідкою №86 від 07.08.2020 року.

17.08.2020 року позивач звернувся до Головного Управління ПФУ в Одеській області з заявою про проведення перерахунку пенсії.

14.09.2020 року листом №8236-8080/А-02/8-1500/20 Головне управління ПФУ в Одеській області відмовило у перерахунку пенсії.

Вказану відмову позивач оскаржив до суду 15.03.2021 року.

Рішення по справі №420/3877/21, прийнятим 29.04.2021 року та яке набрало законної сили 01.06.2021 року, відмовлено у задоволенні позовної заяви у зв`язку з поданням позивачем разом з заявою до Головного управління не оригіналу довідки №86 від 07.08.2020 року.

Враховуючи направлення рішення від 29.04.2021 року, позивач 11.05.2021 року звернувся до Головного Управління ПФУ в Одеській області разом з оригіналом довідки №86, та 31.05.2020 року листом №8727-8465/А-02/8-1500/21 Головне управління ПФУ в Одеській області відмовило у перерахунку пенсії.

Позивач оскаржив такі дії шляхом подання 23.06.2021 до суду адміністративного позову.

Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium принцип добросовісності.

На переконання суду, позивач в даній справі діяв послідовно та добросовісно.

Законні очікування є одним із проявів справедливості у праві й передбачають юридичну визначеність правового регулювання щодо суб`єктів права. В аспекті статті 8 Конституції України юридична визначеність означає несуперечливість такого регулювання та недопустимість його зміни з порушенням засадничих принципів права.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, про які вказано в довідці Управління СБУ в Одеській області № 86 від 07.08.2020 року, а також у здійсненні відповідних виплат з урахуванням вже виплачених сум.

Відповідно до ст.6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Україна як учасниця конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції»). Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Белле проти Франції» від 4.12.95 та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10.04.2003).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»).

Не заперечуючи наявності дискреційних повноважень у національних судів щодо вирішення питання про поновлення строку на звернення до суду, ЄСПЛ підкреслює, що останні повинні визначити, чи виправдовують підстави для подібного продовження строків втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує межі розсуду суду ні в тривалості, ні в підставах для визначеності подовжених строків (справа Безруков проти Росії, п. 34).

Зі змісту положень КАС України вбачається, що у ньому не визначено граничні межі, у яких адміністративні суди можуть приймати рішення про поновлення строку звернення до суду. Не містить КАС України й конкретних підстав та критеріїв, за якими можливо оцінити поважність причин пропуску відповідного строку

Отже, суд дійшов висновку про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 2-9, 122, 123, 242, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача за вхід. №50146/21 від 10.09.2021 року про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду задовольнити повністю.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала окремо від рішення по справі оскарженню не підлягає.
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.