Справа № 639/3158/21
Суддя: Гаврилюк С. М.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/3158/21
Провадження № 2-а/639/54/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання Пивоварова Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу № 639/3158/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач через свого представника адвоката Жиленко Х. О., яка діє на підставі ордеру, звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову відповідача від 04.05.2021 серія ЕАН № 4160838 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у розмірі 510,00 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн та судовий збір у розмірі 454,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.05.2021 о 21:18 годині, керуючи автомобілем KIA SOUL, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті поблизу смт Пісочин, ОСОБА_1 на дозволяючий «зелений» сигнал світлофора почав рух по перехрестю вул. Полтавське шосе та вул. Васильківській, виїзд з перехрестя відбувся на заборонений «жовтий» сигнал світлофора. Біля смт Високий, вул. Тімірязєва, 2 на вимогу патрульної поліції Адаменка С. О. було примусово зупинено, до нього підійшов інспектор поліції, представився та повідомив, що позивачем було порушено п. 8.7.3.ґ Правил дорожнього руху України, а саме він керуючи ТЗ проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора. Позивач зазначає, що причина його зупинки не відома, так як жодних правил дорожнього руху України він не порушував. Також, інспектор, який підійшов до автомобіля ОСОБА_1 , не зазначив, що саме він розглядає справу про адміністративне правопорушення, не пояснив в чому полягає правопорушення. На заперечення позивача з посиланням на п. 16.8 ПДР України, згідно якого водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді, інспектор поліції Григор`єв І. О. не звернув жодної уваги. Крім того, інспектор не з`ясував чи було ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, чи винен він в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, більш того, заперечення позивача інспектор не вислухав, чому постанову винесли саме щодо ОСОБА_1 невідомо. На думку позивача, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

17.05.2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова позовну заяву залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків (а.с. 21-22).

28.05.2021 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Григор`ва Ігоря Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Справу призначено до судового розгляду (а.с. 36-37).

07.07.2021 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача адвоката Жиленко Х. О. про заміну відповідача. Замінено відповідача інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Григор`єва Ігоря Олександровича належним відповідачем Управлінням патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (а.с. 66-67).

21.07.2021 на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 78-81), який також надійшов поштою на адресу суду 27.07.2021 (а.с. 87-90). У відзиві зазначено, що відповідач з позовом не погоджується, вважає його безпідставним та необґрунтованим з огляду на наступне. Так, 04.05.2021 у відношенні позивача інспектором управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, старшим лейтенантом поліції Григор`євим І. О. було винесено постанову серії ЕАН № 4160838 за ч. 2 ст. 122 КупАП за порушення ним п. 8.7.3.ґ ПДР України, а саме: водій керуючи автомобілем KIA SOUL, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується долученим до відзиву на позовну заяву відеозаписом відзнятим працівниками патрульної поліції 04.05.2021, переглядом якого встановлено, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя саме на заборонений жовтий сигнал світлофору, а не на зелений, як вказує в позові адвокат Жиленко Х. О. Таким чином, зазначає відповідач, доводи ОСОБА_1 та його адвоката з приводу того, що в діях позивача начебто відсутній склад адміністративного правопорушення є необґрунтованими, оскільки відзнятий працівниками патрульної поліції відеозапис чітко демонструє наявність в діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. На місці події інспектором роти № 3 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП, старшим лейтенантом поліції Григор`євим І. О. було повідомлено позивачу про вчинене ним правопорушення, про початок розгляду справи у відношенні нього, всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини справи, досліджено докази, за якими достовірно встановлена наявність вини в діях ОСОБА_1 . Крім того, інспектором Григор`євим І. О. були роз`яснені позивачу його права на місці події, якими він міг скористатись, у тому числі, передбаченими сит. 268 КУпАП. Тому розгляд справи було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства.

19.08.2021 представником позивача подано до суду відповідь на відзив (а.с. 103-107) , в якій зазначено, що твердження відповідача щодо підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення долученим до відзиву на позовну заяву відеозаписом, відзнятим працівниками патрульної поліції 04.05.2021, переглядом якого начебто встановлено, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя саме на заборонений жовтий сигнал світлофору, не відповідають дійсним обставинам справ, оскільки наданий відповідачем відеозапис не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови від 04.05.2021 серії ЕАН № 4160838. Більш того, на відеозаписі зафіксовано момент перегляду відеозапису інспектора поліції з позивачем, згідно якого ОСОБА_1 звертає увагу інспектора поліції на те, що він здійснював рух по перехрестю на зелений сигнал світлофора, а жовтий сигнал світлофора увімкнувся коли автомобіль позивача вже був на перехресті та закінчував маневр. Однак, інспектор поліції Григор`єв І. О. при перегляді відеозапису не пояснив позивача в чому саме у конкретному випадку полягає його правопорушення та не прийняв до уваги заперечення позивача.

Представником позивача адвокатом Жиленко Х. О. подано до суду клопотання про розгляд справи без її участі та без участі позивача, за наявними у справі матеріалами (а.с. 116).

Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не сповістив.

А тому справа у відповідності до ч. 3 ст. 205 та ч. 3 ст. 268 КАС України розглянута за відсутності сторін по справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалася сторона, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення обґрунтованого адміністративного позову з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4160838 від 04.05.2021, складеною інспектором УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Григор`євим Ігорем Олександровичем, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 04.05.2021 о 21 год. 18 хв. в смт Пісочин по шосе Полтавському 2А км, керуючи транспортним засобом SOUL, номерний знак НОМЕР_2 , проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.ґ ПДР порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 7-8).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбаченого частинами першою, другою, третьою і п`ятою ст. 122 КУпАП.

Як передбачено п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою, третьою і п`ятою ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить визначених та обов`язкових реквізитів, передбачених ч. 3 ст. 283 КУпАП та додатком 5 до Інструкції, а саме: не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відсутні відомості про те, яким технічним засобом здійснено фото- або відеозапис; відомості щодо напрямку руху автомобіля позивача; відповідачем взагалі не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене старшим лейтенантом поліції Григор`євим І. О. про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, що до постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем порушено вимоги п. 5 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яким передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Проте, відомості, зазначені поліцейським у п. 5 оскаржуваної постанови не відповідають її пункту, як того вимагає Інструкція, а саме: в п. 5 «Транспортний засіб (марка, модель, реєстраційний номер, належність)» не зазначено марку транспортного засобу та його належність.

Також, у відповідності до п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

До того ж пунктом 16.5 ПДР України передбачено, що у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя.

У судовому засіданні, судом досліджено наданий відповідачем диск з відеоматеріалами за участі сторін (а.с. 91). Так, надані відеоматеріали не відображають відомостей про вчинення правопорушення, а лише містять процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови від 04.05.2021 серії ЕАН № 4160838.

Таким чином, жодних фактичних даних, які б давали можливість встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення на момент складання постанови, відповідачем не надано, що не дає можливості перевірити достовірність обставин, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 245 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі п. 3 ст. 288 КУпАП може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно ст. 44 КАС України, особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов`язки та зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Особи, які беруть участь у справі, мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Згідно з частинами 2 та 5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем не надано будь-яких достовірних доказів на підтвердження обґрунтованості винесеної постанови від 04.05.2021, а отже суд дійшов до висновку, що постанова серії ЕАН № 4160838 від 04.05.2021по справі про адміністративне правопорушення та про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, суд вважає за необхідне, враховуюче вищевикладене закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, скасування постанови серії ЕАН № 4160838 від 04.05.2021 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи те, що Управління патрульної поліції в Харківській області входить до складу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, який діє на правах самостійної юридичної особи, то саме з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у відповідності до ст. 139 КАС України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 11, 44, 73-78, 90, 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4160838 від 04.05.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у 510 (п`ятсот десять) гривень закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-а.

Повне рішення складено 01.10.2021.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Світлана ГАВРИЛЮК