Справа № 932/7213/21
Суддя: Лукінова К. С.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №932/7213/21
Провадження №2-а/932/322/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровськ у складі головуючого судді Лукінової К.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського рядового поліції 2-го батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області Кравченко Руслана Віталійовича про визнання протиправними дії та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.08.2021 року поштовим відправленням він отримав лист із постановою серії ЕАО №4567758, складеною поліцейським рядовий поліції 2-го батальйону, 3 роти УПП в Дніпропетровській області Кравченко Р.В. Згідно даної постанови він начебто порушив п.2.1.а.ПДР, а саме керував 01.08.2021 року у м. Дніпро по вул. Донецьке Шосе, 121, транспортним засобом, будучи позбавленим такого права. Зазначені дії ОСОБА_2 вважає протиправними, а постанова серії ЕАО №4567758 незаконною, яка полягає скасуванню з наступних підстав: 27.08.2021 року він разом із своєю жінкою, яка сиділа за кермом, дійсно рухався на своєму автомобілі по вул. Донецьке шосе, що у м. Дніпро. Не порушуючи ПДР, близько 04 годині ранку на вимогу патрульної поліції були зупинені біля будинку №121. Після зупинки до нас підійшов поліцейський, який сказав нам, що нас було зупинено згідно «орієнтіровки» та вказав надати документи на автівку та документи, що посвідчують наші особи для перевірки. Моя жінка надала посвідчення водія та технічній паспорт, а я надав посвідчення водія. Взявши документи поліцейський пішов до своєї автівки та повернувся через декілька хвилин. Після чого патрульний повідомив нам, що я начебто незаконно пердав право керування транспортним засобом своїй жінці, оскільки я був позбавлений права керування за ч. 1 ст. 130 КУпАП і відносно моєї особи буде складено постанову. Під час нашої розмови до патрульних хтось зателефонував, вони повернули наші документи і швидко сіли за своє авто із червоними проблисковими маячками, а ми поїхали у своїх справах. Дії поліцейського суперечать ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки транспортним засобом він не керував, в момент зупинки за кермом знаходилась його жінка, яка не позбавлена такого права. В оскаржуваній постанові не наведеного жодного доказу моєї вини у скоєнні даного правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, інших клопотань та заяв до суду не направляв, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлений належним чином.

28.09.2021 року до суду надійшла заява від Департаменту патрульної поліції про залучення їх у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та пояснення, в своїх поясненнях вони просили відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, вказуючи на те, що постанова повністю відповідає вимогам Закону, виявивши транспортній засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення ПДР України, за вчинення якого ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що така дія була скоєна водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі, останнім було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, щодо водія такого транспортного засобу, яким виявився позивач.

Суд дослідивши письмові докази в справі, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4567758 від 01 серпня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосоване до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень.

ОСОБА_1 не погоджуючись із означеним рішенням поліцейського, вважає себе невинним, а оскаржену постанову такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскарженою постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно приписів ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи із змісту оскарженої постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що ОСОБА_1 01 серпня 2021 року об 04 годині 12 хвилин у м. Дніпро по вул. Донецьке Шосе, 121, керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху.

Разом з тим, суд не може вважати вказані обставини доведеними належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки такі в матеріалах справи відсутні.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі відповідно до положень статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано відзиву на позовну заяву та жодного доказу керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Факту керування позивача транспортним засобом, перебування за кермом у процесі руху, переміщення тощо не зафіксовано, так само як не додано таких доказів до пояснень третьої особи.

Таким чином, суд приходить висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили факт керування позивачем транспортним засобом.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 554 гривні, а тому дані витрати у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань, в сумі 454 грн. та повернути з державного бюджету 100 грн. надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського рядового поліції 2-го батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову поліцейським рядовий поліції 2-го батальйону, 3 роти УПП в Дніпропетровській області Кравченко Руслана Віталійовича серії ЕАО №4567758 від 01 серпня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 454 гривні.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 100 грн. надмірно сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя К.С. Лукінова