Справа № 500/3971/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3971/21

23 вересня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення від 15.04.2021 року №840, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (надалі, відповідач), в якому просив визнати протиправним і скасувати прийняте на дев`ятій сесії восьмого скликання рішення Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №840 від 15.04.2021, зобов`язати Микулинецьку селищну раду Тернопільського району Тернопільської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення орендованої земельної ділянки для безкоштовної передачі у власність площею 1,5500 га за адресою АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :06:00:0054.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач в оскаржуваному рішенні порушує чинне законодавство, наводячи як підставу відмови - факт перебування даної земельної ділянки в оренді, оскільки, на думку позивача, фактичне перебування земельної ділянки в оренді не є підставою для відмови передачі даної земельної ділянки у власність та надання згоди на розробку проекту землеустрою. Просить врахувати, що орендарем даної земельної ділянки є сам позивач. Даний позов просить задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 05.08.2021 о 10:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Микулинецька селищна рада жодним чином не порушила право позивача рішенням № 840 від 13.04.2021 року. Просить врахувати, що Рішення сесії прийнято більшістю голосів депутатського складу Микулинецької селищної ради.

Ухвалою суду від 05.08.2021 розгляд даної справи відкладено до 23.09.2021 о 14:30 год.

Позивач та його представник 23.09.2021 у відкрите судове засідання не прибули, представник позивача подав письмову заяву, в якій просив розглядати дану справу без його участі та без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити повністю.

Представник відповідача у відкрите судове засідання повторно не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомив.

Враховуючи положення частини третьої ст.194, частини дев`ятої ст.205 та частини четвертої ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що 15.04.2021 ознайомившись з ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі №500/2860/19, керуючись статтею 12 Земельного кодексу України, статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", враховуючи рекомендації постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища, на дев`ятій сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області прийнято Рішення №840, яким відмовлено у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення орендованої земельної ділянки у власність, без зміни цільового призначення, площею 1,5500 га, кадастровий номер :06:001:0054 для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , землі запасу, угіддя - під господарськими будівлями і дворами, у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка перебуває в оренді.

Вважаючи таке рішення відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України (надалі, ЗК України), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до частин першої - третьої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами зa юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок безоплатної приватизації земельний ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України.

Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Також, приписами частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз норм чинного законодавства дає підстави вважати, що за результатами розгляду звернення особи щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання відповідного дозволу, або мотивовану відмову у наданні такого дозволу.

Отже, суд вважає, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду, поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Виходячи зі змісту частини сьомої ст. 118 ЗК України, приписами Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, який розширеному тлумаченню не підлягає, а саме, лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них, нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: від 23 січня 2020 року у справі № 0840/2979/18 (адміністративне провадження № К/9901/68110/18).

За наведених обставин, на думку суду, оскаржуване рішення відповідача не відповідає вимогам частини сьомої cт.118 ЗК України, оскільки не містить належного обґрунтування причин відмови у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Інших законодавчо встановлених підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачем не наведено та доказів на їх підтвердження суду не подано та судом не здобуто.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує твердження позивача, наведене у позовній заяві, що факт перебування даної земельної ділянки в оренді не є підставою для відмови передачі даної земельної ділянки у власність та надання згоди на розробку проекту землеустрою, а також те, що орендарем даної земельної ділянки є сам позивач.

Відтак, за наведених обставин, суд вважає, що у спірному випадку оскаржуване рішення відповідача є протиправним і підлягає скасуванню. Належним способом захисту порушених прав позивача є надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення орендованої земельної ділянки для безкоштовної передачі у власність площею 1,5500 га за адресою АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :06:00:0054.

Відповідно до частини першої та другої ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім цього, у позовній заяві, позивач просить зобов`язати Микулинецьку селищну раду Тернопільського району Тернопільської області у тижневий строк з дати проведення найближчої сесії подати до Тернопільського окружного адміністративного суду звіт про виконання даного судового рішення, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Слід звернути увагу, що саме за результатами поданого суб`єктом владних повноважень звіту, суд може встановити чи виконане судове рішення відповідачем.

Враховуючи наведене, з метою здійснення судового контролю за виконанням рішення суду в даній адміністративній справі, суд дійшов висновку, що слід зобов`язати Микулинецьку селищну раду подати до суду звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 у справі №500/3971/21.

Строк подання такого звіту законодавством не встановлено, однак, з метою забезпечення виконання рішення суду та відновлення порушених прав позивача, оптимальним, на думку суду, буде місячний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати прийняте на дев`ятій сесії восьмого скликання рішення Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №840 від 15.04.2021.

Зобов`язати Микулинецьку селищну раду Тернопільського району Тернопільської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення орендованої земельної ділянки для безкоштовної передачі у власність площею 1,5500 га за адресою АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :06:00:0054.

Зобов`язати Микулинецьку селищну раду Тернопільського району Тернопільської області подати до суду звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 у справі №500/3971/21 - у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського району Тернопільської області на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 23 вересня 2021 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Микулинецька селищна рада (місцезнаходження:вул. С. Бандери,11, смт. Микулинці, Теребовлянський район, Тернопільська область,48120 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.