Справа № 761/36769/20
Суддя: Макаренко І. О.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/173/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Макаренко І.О., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що 07.11.2020 інспектором лейтенантом 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції міста Києва Мусієнко Сергієм Васильовичем було винесено постанову серії ЕАМ № 3394275 про притягнення ОСОБА_1 за керування транспортним засобом без наявності посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень.

Позивач з вказаною постановою не згоден, оскільки, вважає, що не порушував вимоги законодавства, при цьому, відповідач позбавив його можливості скористатися своїми правами, заявити клопотання, розглянув справу без наявності та надання доказів винуватості позивача у вчиненні правопорушення. Такі дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови позивач вважає протиправними. Зазначає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог закону, оскільки складалась на місці поліцейським без будь-якого розгляду та за відсутності доказів правопорушення, без врахування заперечень позивача, тобто факт порушення побудований на припущеннях, що є порушенням закону.

На підставі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3394275 від 07.11.2020, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрити, а також стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 07.05.2021 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, відповідно позовні вимоги є необґрунтованими та такими. що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив.

07.11.2020 інспектором лейтенантом 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції міста Києва Мусієнко Сергієм Васильовичем було винесено постанову серії ЕАМ № 3394275 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «APRIO», д.н. НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, та не виконав вимогу дорожнього знаку рух прямо здійснив праворуч», чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених ст.268 КУпАП.

Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, з послідуючими змінами та доповненнями, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, з послідуючими змінами та доповненнями, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №511 від 10.05.2009, з послідуючими змінами та доповненнями, передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Пунктом 3 даного Положення передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Пунктом 1 даного Положення передбачено, що воно є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Як вбачається з наданої відповідачем копії витягу з інформаційного ресурсу системи ІПНП «АРМОР», позивач є власником наступного транспортного засобу: категорія ТЗ - мопеди, мотолоролери з об`ємом двигуна до 50 см3 або електродвигун до 4 КВТ, модель - AРRIO, номерний знак НОМЕР_2 .

Таким чином, вказаний транспортний засіб підпадає під категорію А1, визначену п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами.

З наданої позивачем копії посвідчення водія серії НОМЕР_3 вбачається, що він має посвідчення водія категорії В, А і не має категорії А1.

При цьому, позивач не спростував викладені в постанові серії ЕАМ № 3394275 від 07.11.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП твердження, не довів наявності у нього права на керування транспортними засобоми, віднесеними до категорії А1 та не надав суду доказів станом на дату винесення вказаної постанови наявності у нього права на керування транспортними засобоми віднесеними до категорії А1.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 178, 245, 246, 252, 258, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 10, 71, 28, 134, 139, 159-163, 167, 171 КАС України,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 30.09.2021.

Суддя: