Справа № 460/4762/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2021 року м. Рівне №460/4762/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області
доВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)
про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області (далі - позивач) в травні 2021 року звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відповідач) та за змістом позовних вимог просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про накладення штрафу в сумі 5100 грн від 15.04.2021 у виконавчому провадженні № 63588683.

В обґрунтування позову вказує, що 06.11.2020 Рівненським окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист про зобов`язання УМВС України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 лютого 2020 року по 20 жовтня 2020 року, який було пред`явлено останнім до примусового виконання. 11.11.2020 державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 63588683. Платіжним дорученням № 7944 від 24.12.2020 ОСОБА_1 було перераховане грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за вказаний період в сумі 6932,10 грн з утриманням податків та обов`язкових платежів, про що боржник повідомив державного виконавця з обґрунтуванням розрахунку здійсненої виплати. Однак, державним виконавцем доводи боржника УМВС України в Рівненській області безпідставно не були взяті до уваги, внаслідок чого ним було винесено повторну вимогу № 9363 від 15.04.2021 і зобов`язано боржника упродовж трьох днів з моменту її отримання повідомити про стан виконання судового рішення. В цей же день, 15.04.2021, була винесена оскаржувана постанова про накладення штрафу, яку позивач отримав 15.04.2021. Постанову про накладення штрафу позивач вважає протиправною та зазначає, що у період з липня 2020 по жовтень 2020 року стягувач заробітної плати не отримував, його посадовий оклад становить 900 грн, середньоденна заробітна плата - 29,57 грн. Оскільки більше чотирьох календарних місяців, які передували звільненню, стягувач не працював, його останнім робочим днем було 06 листопада 2015 року, а тому у даному спорі слід керуватися приписами абзацу четвертого пункту 2 та абзацу вісімнадцятого пункту 4 Порядку N 100. Відтак, боржником на виконання судового рішення виплачено ОСОБА_1 грошове забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу 900 грн та середньоденної заробітної плати 29,57 грн, отже судове рішення в цій частині ним повністю виконане і підстави для накладення штрафу на боржника вважає відсутніми.

Ухвалою від 12.05.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 19.08.2021 поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом як такий, що пропущено з поважних причин; позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами, встановленими статтями 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); витребувано від відповідача матеріали виконавчого провадження.

Ухвалою від 27.09.2021 розгляд справи відкладено до 14:00 год. 30.09.2021.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавчий лист № 460/2337/20, виданий Рівненським окружним адміністративним судом 06.11.2020, яким зобов`язано УМВС України в Рівненській області нарахувати на виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26.02.2020 по 20.10.2020. В процесі примусового виконання виконавчого документа встановлено, що боржником здійснено нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 26.02.2020 по 20.10.2020 у сумі 7037,66 грн та фактично виплачено відповідно до платіжного доручення від 24.12.2020 N 7944. Середньоденна заробітна плата, використана даним обрахунком, становить 29,57 грн. 3гідно з рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 у справі № 460/8172/20, яке набрало законної сили 16.01.2021, місячне грошове забезпечення ОСОБА_1 , як старшому оперуповноваженому ВБНОН УМВСУ в Рівненській області, встановлено в сумі 77,46 грн за день. Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням боржником судового рішення, державним виконавцем накладеного на останнього штраф спірною постановою у повній відповідності до вимог закону. Доводи позивача відповідач вважає необґрунтованими та безпідставними, в задоволенні позову просить відмовити повністю.

В судове засідання 30.09.2021 учасники справи не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Матеріали судової справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі. Відповідач будь-яких клопотань до суду не подав, причин неприбуття не повідомив.

Відповідно до положень ч.3 ст.268, ч.4 ст. 229 КАС України суд розглянув справу без участі представників сторін, у письмовому провадженні, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши доводи та аргументи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, встановивши обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №460/2337/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління МВС України в Рівненській області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинення певних дій позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Рівненській області № 2 о/с від 25.02.2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України Про Національну поліцію та пункту 64 г Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області з 26 лютого 2020 року.

Зобов`язано Управління МВС України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 лютого 2020 року по 20 жовтня 2020 року.

06.11.2020 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 460/2337/20 про зобов`язання Управління МВС України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 лютого 2020 року по 20 жовтня 2020 року, який 11.11.2020 пред`явлено до виконання (а.с.52,53).

11.11.2020 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Корольчук Н.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63588683 з виконання виконавчого листа № 460/2337/20 від 06.11.2020 (а.с.55).

Цього ж дня, 11.11.2020, постановами державного виконавця у ВП № 63588683 з боржника стягнуто виконавчий збір в сумі 20000,00 грн та витрати виконавчого провадження в сумі 200,00 грн (а.с.57, 58).

Платіжним дорученням № 7944 від 24.12.2020 боржником перераховано на рахунок стягувача у банку кошти в сумі 6932,10 грн з призначенням платежу: "грошове забезпечення працівника, в т.ч. компенсація податку з доходів фізичних осіб, спр. 460/2337/20" (а.с.76).

Про виконання судового рішення УМВС України в Рівненській області листом від 05.03.2021 № 5/41 повідомило державного виконавця та зазначило, що ОСОБА_1 звільнений з посади старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Рівненській області з 06.11.2015 та в подальшому судовими рішеннями тричі був поновлений на означеній посаді. На дати поновлення ОСОБА_1 судами на посаді УМВС в Рівненській області як юридична особа публічного права діяльності не здійснювало, тобто проведено поновлення на посаді, за якою відсутня посадова інструкція, не встановлені права та обов`язки за посадою та на функціонування якої асигнування не виділяються. Враховуючи викладене, протягом періоду з 06.11.2015 по даний час для ОСОБА_1 нараховувався та виплачувався середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу на виконання судових рішень, а не заробітна плата (грошове забезпечення) за відпрацьований період. Згідно пункту 2 розділу ІІ Порядку № 100, обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу проводиться виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку, а саме виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Згідно штатного розпису УМВСУ в Рівненській області за 2015 рік посадовий оклад старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВСУ в Рівненській області, з якої звільнено ОСОБА_1 , становив 900,0 грн, тому середньоденна заробітна плата, використана для розрахунку середнього заробітку за період вимушеного прогулу, становить відповідно 29,57 грн (а.с.71-72, 73).

15.04.2021 постановою державного виконавця у виконавчому провадженні ВП №63588683 постановлено за невиконання рішення суду накласти штраф на боржника Управління МВС України в Рівненській області на користь держави у розмірі 5100 грн. В обґрунтування постанови зазначено, що згідно з рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 у справі № 460/8172/20, яке набрало законної сили 16.01.2021, місячне грошове забезпечення ОСОБА_1 як старшому оперуповноваженому ВБНОН УМВСУ в Рівненській області, встановлено в сумі 77,46 грн за день (а.с.79).

Вважаючи постанову про накладення штрафу від 15.04.2021 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим судом фактичним обставинам справи та перевіряючи у відповідності до встановлених частиною другою статті 2 КАС України критеріїв правомірність оскарженої постанови державного виконавця, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону №1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами на підставі судових рішень.

Відтак, правовою підставою для відкриття виконавчого провадження, зокрема, є виконавчий документ, виданий на підставі та на виконання рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1).

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (п.1 ч.3).

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4)

Згідно з положеннями ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.3 ст. 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 75 Закону №1404-VIII, яка визначає відповідальність за невиконання рішення, що, зокрема, зобов`язує боржника вчинити певні дії, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Поважними в розумінні наведених норм закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його волевиявлення.

Висновки аналогічного характеру викладені в постанові Верховного Суду від 21.05.2021 у справі №480/4549/19, які в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України враховують судом при прийняті даного рішення.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що 06.05.2021 постановою державного виконавця у ВП № 63588683 на боржника за невиконання рішення суду накладено штраф на користь держави у розмірі 10200 грн; внесено подання Головному управлінню Національної поліції у Рівненській області про притягнення службових осіб боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду; постановою від 11.05.2021 закінчено виконавче провадження відповідно до п.11 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.82, 83, 87-88).

Платіжним дорученням № 771 від 10.06.2021 штраф з УМВС України в Рівненській області в сумі 5100,00 грн перераховано на користь держави (а.с.91).

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.07.2021 у справі № 460/5543/21, яка набрала законної сили 20.09.2021, підтверджено правомірність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 11.05.2021 (ВП №63588683).

Як встановлено судом з позовної заяви та доданих до неї документів, УМВС України в Рівненській області вважає судове рішення у справі № 460/2337/20 в частині виплати стягувачу грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 26.02.2020 по 20.10.2020 належним чином виконаним, а постанову державного виконавця від 15.04.2021 протиправною з тих підстав, що відповідно до приписів абзацу четвертого пункту 2 та абзацу вісімнадцятого пункту 4 Порядку № 100, оскільки останнім робочим днем ОСОБА_1 було 06.11.2015, то середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу підлягає обчисленню виходячи з розміру посадового окладу за посадою, який складає 900,00 грн, середньоденна заробітна плата - 29,57 грн.

У зв`язку з цим суд вважає необхідним звернути увагу на таке.

Спори між ОСОБА_1 та УМВС України в Рівненській області про поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення вирішувалися судами неодноразово.

Так, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 у справі № 460/8172/20, яке набрало законної сили, за участю вказаних сторін, встановлено, що "... починаючи з 06.11.2015 грошове забезпечення для ОСОБА_1 взагалі як таке не нараховувалося, то суд вважає, що в даному випадку до позивача підлягають застосуванню положення Інструкцій про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС від 31.12.2007 №499, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №205/14896.

Зокрема, зі змісту вказаної Інструкцій, грошове забезпечення особам рядового чи начальницького складу органів внутрішніх справ обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04.04.2019 у справі №П/811/1429/16.

Разом з тим, суд не може взяти до уваги і надану відповідачем довідку про грошове забезпечення №161 від 17.11.2020, відповідно до якої посадовий оклад старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Рівненській області в Рівненській області, згідно з штатним розписом становить 900,00 грн., а середньоденна заробітна плата - 29,57 грн. (а.с.26), з огляду на те, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №460/4126/19, яке набрало законної сили 10.06.2020, встановлено, що відповідно до довідки Управління МВС України в Рівненській області №5/26 від 20.02.2020 місячне грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 06.11.2015 визначено в сумі 2362,50 грн. та складалося з таких видів: посадовий оклад - 900,00 грн.; оклад за спеціальним званням (капітан) - 120,00 грн.; надбавки за вислугу років (25%) - 255,00 грн.; надбавки за виконання особливо важливих завдань (50%) - 637,50 грн.; надбавки за оперативно-розшукову діяльність (50%) - 450,00 грн. Цим же ж рішенням середньоденний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 06.11.2015 визначений в сумі 77,46 грн. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/ 88173448).

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено, що середньоденний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 складав 77,46 грн, а іншої розрахункової суми наразі не існує, позаяк з вищезазначеної дати ОСОБА_1 фактично не працював і грошове забезпечення, як таке йому не нараховувалося, натомість нараховувався лише середній заробіток за час вимушеного прогулу".

Восьмий апеляційний адміністративний суд в постанові від 16.02.2021, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції у справі № 460/8172/20, зазначив, що "... питання грошового забезпечення працівників міліції регулюється постановою КМ України № 1294 від 07.11.2007р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказом МВС України № 499 від 31.12.2007р. «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ».

Відповідно до наказу МВС України № 1131 від 31.10.2016р. «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів Міністерства внутрішніх справ України» визнано таким, що втратив чинність наказ МВС України № 499 від 31.12.2007р. «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», тому протягом періоду з 06.11.2015р. грошове забезпечення для ОСОБА_1 не нараховувалося.

В частині правильності обчислення розміру заборгованості, а також вибору довідок про грошове забезпечення, на підставі яких слід проводити обрахунок належних позивачу сум, колегія суддів керується таким.

Зважаючи на ту обставину, що починаючи з 06.11.2015р., грошове забезпечення для ОСОБА_1 взагалі не нараховувалося, тому суд першої інстанції вірно застосував до позивача Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затв. наказом МВС України № 499 від 31.12.2007р., згідно якої грошове забезпечення особам рядового чи начальницького складу органів внутрішніх справ обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Суд першої інстанції обґрунтовано не врахував надану відповідачем довідку № 161 від 17.11.2020р. про грошове забезпечення, відповідно до якої посадовий оклад старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління МВС України в Рівненській обл. згідно з штатним розписом становить 900 грн., а середньоденна заробітна плата 29 грн. 57 коп. (а.с.26), оскільки таке не враховує всіх виплачуваних позивачу за час його служби (упродовж двох календарних місяців) складових грошового забезпечення.

Водночас, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2020р. у справі № 460/4126/19, яке набрало законної сили 10.06.2020р. (стосувалося стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.11.2015р. по 23.04.2019р. стосовно попереднього звільнення зі служби), встановлено, що відповідно до довідки Управління МВС України в Рівненській обл. № 5/26 від 20.02.2020р. місячне грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 06.11.2015р. визначено в сумі 2362 грн. 50 коп. та складалося з таких видів: посадовий оклад - 900 грн.; оклад за спеціальним званням (капітан) - 120 грн.; надбавки за вислугу років (25 %) - 255 грн.; надбавки за виконання особливо важливих завдань (50 %) 637 грн. 50 коп.; надбавки за оперативно-розшукову діяльність (50 %) - 450 грн.

Цим же ж рішенням середньоденний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 06.11.2015р. визначений в сумі 77 грн. 46 коп.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що середньоденний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 складав 77 грн. 46 коп.".

Слід зазначити, що розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за загальним правилом обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Однак, останнім абзацом пункту 4 цього Порядку передбачено, що в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

За пунктом 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Натомість, Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджена наказом МВС України № 499 від 31.12.2007, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 205/14896 (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Інструкція), визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 3.5.2. розділу III Інструкції, особам рядового і начальницького складу, звільненим з органів внутрішніх справ, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені, але не більше як за один рік.

Пунктом 3 наказу МВС України № 499 від 31.12.2007 установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1.7 розділу I Інструкції, при виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Крім цього, Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 (тут і надалі, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Порядок).

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Згідно п. 9 цього Порядку, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Восьмий апеляційний адміністративний суд в постанові від 14.09.2021 у справі № 460/4126/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Ліквідаційної комісії УМВС в Рівненській області про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу зазначив, що в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції було здійснено порівняльний аналіз загального (постанова Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995) і спеціального законодавства (наказ МВС України № 499, наказ МВС України № 260 від 06.04.2016), що регулює спірні правовідносини та дійшов висновку, що з огляду на те, що позивача незаконно звільнено з 06.11.2015 з посади старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління МВС України в Рівненській області, то його середню заробітну плату слід обраховувати, відповідно до наказу МВС України № 499 та наказ МВС України № 260 від 06.04.2016, з усіх видів грошового забезпечення, які були йому визначені на день звільнення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання апелянта, що розмір середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу необхідно розраховувати лише з окладу позивача.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно довідки Управління МВС України в Рівненській області № 5/26 від 20.02.2020, місячне грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 06.11.2015 визначено в сумі 2362,50 грн. та складалося з таких видів: посадовий оклад - 900,00 грн; оклад за спеціальним званням (капітан) - 120,00 грн; надбавки за вислугу років (25%) - 255,00 грн; надбавки за виконання особливо важливих завдань (50%) - 637,50 грн; надбавки за оперативно-розшукову діяльність (50%) - 450,00 грн. Середньоденний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 06.11.2015 визначений в сумі 77,46 грн".

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.1, 2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З огляду на вищенаведене, суд зазначає, що судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції, які набрали законної сили у встановленому порядку, неодноразово встановлювалися та досліджувалися обставини щодо звільнення ОСОБА_1 з посади в УМВС України в Рівненській області та обрахунку його середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу; встановлено розмір середньоденного грошового забезпечення в сумі 77,46 грн та вказано про необґрунтованість доводів УМВС України в Рівненській області про те, що розмір середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу необхідно розраховувати лише з окладу позивача.

Всупереч наведеному, УМВС України в Рівненській області у спірній ситуації, пов`язаній з необхідністю виплати за судовим рішенням на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, безпідставно здійснює нарахування такого грошового забезпечення виходячи лише з посадового окладу за останньою займаною посадою.

Відтак, встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про неналежне боржником судового рішення, яке набрало законної сили, та ухиляння від його добросовісного виконання.

Враховуючи наведене, державний виконавець, який в силу прямих приписів закону зобов`язаний перевірити своєчасність, належність та повноту виконання боржником виконавчого документа, обґрунтовано дійшов висновку про невиконання боржником рішення суду без поважних причин та правомірно виніс спірну постанову про накладення на боржника штрафу в сумі 5100,00 грн на користь держави.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач належними й допустимими доказами підтвердив правомірність оскарженого рішення. Доводи позивача не спростовують правомірності постанови державного виконавця від 15.04.2021 про накладення штрафу та не дають суду підстав для її скасування.

За сукупністю викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

В И Р І Ш И В :

Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області (вул. Хвильового, 2, м.Рівне, 33028, ) в позові до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (вул. Замкова, 29, м. Рівне, 33028, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (підписання). Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 30 вересня 2021 року

Суддя Н.О. Дорошенко