Справа № 640/28065/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., при секретарі судових засідань Прокопенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Логістична Група" про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Логістична Група"
до Головного управління Державної податково служби у місті Києві
про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
за участі представників сторін:
від позивача - не з`явився,
від відповідача - не з`явився
Представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Логістична Група" надіслано до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про ухвалення додаткового судового рішення, а саме відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Логістична Група" про ухвалення додаткового судового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Логістична Група" та Головне управління Державної податково служби у місті Києві явку представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Логістична Група" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно з пунктом четвертим частини 1статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт дев`ятий частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт шостий частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Логістична Група" та Адвокатським об`єднанням «Адвокатський центр» укладено договір надання правничої допомоги віл 14 вересня 2020 року №14/09-20/МГ, за результатом виконання якого сторонами складено акт прийому-передачі виконаних робіт від 30 липня 2021 року, згідно якого Товариству з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Логістична Група" було надано такі послуги: вивчення первинних документів товариства, вивчення правових позицій Верховного Суду, складання та подання до суду позовної заяви, складання та подання до суду заяви про забезпечення позову, підготовка та відправлення відповідачу відповіді на відзив.
Згідно наявної в матеріалах справи копії платіжного доручення від 15 вересня 2020 року №170 Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Логістична Група" сплачено Адвокатському об`єднанню «Адвокатський центр» кошти в сумі 5 000 грн.
Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві обґрунтованих заперечень щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Логістична Група" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн не надано.
З огляду на викладене, з урахуванням складності справи та обсягом наданих Адвокатським об`єднанням «Адвокатський центр» послуг, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Логістична Група" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн., що є співмірним зі складністю справи, наданими послугами та ціною позову.
Керуючись статтями 72-77, 139, 241-243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Логістична Група" задовольнити.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко