Справа № 225/4216/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 225/4216/16-а

адміністративне провадження № К/9901/16492/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 (колегія у складі суддів Гайдара А.В., Василенко Л.А., Ханової Р.Ф.)

у справі № 225/4216/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради Донецької області

про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, скасування повідомлень.

І. РУХ СПРАВИ

1. 21.07.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради Донецької області та з урахуванням уточнень та доповнень позовних вимог, просила:

- визнати неправомірним та скасувати повідомлення відповідача вих. № 07/3-01500 від 04.05.2016 про відмову в призначенні державної допомоги на дитину одинокій матері на період з 01.01.2016 до 30.06.2016;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу допомогу на дитину одинокій матері за період з 01.01.2016 до 30.06.2016;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частині доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою допомоги на дитину одинокій матері на період з 01.01.2016 до 30.06.2016 на день сплати допомоги;

- визнати неправомірним та скасувати повідомлення відповідача вих. № 07/3-01560 від 05.05.2016 про відмову в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї на період з 01.04.2016 до 30.09.2016;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу допомогу малозабезпеченій сім`ї за період з 01.04.2016 до 30.09.2016;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою допомоги малозабезпеченій сім`ї на період з 01.04.2016 до 30.09.2016 на день сплати допомоги;

- визнати неправомірним та скасувати повідомлення відповідача вих. №07/3-04471 від 25.11.2016 про відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї на період з 01.10.2016 до 31.03.2017;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу допомогу малозабезпеченій сім`ї за період з 01.10.2016 до 31.03.2017;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою допомоги малозабезпеченій сім`ї на період з 01.10.2016 до 31.03.2017 на день сплати допомоги;

- визнати неправомірним та скасувати повідомлення відповідача №07/3-01226 від 11.04.2016 про відмову у призначенні адресної допомоги переміщеним особам на проживання на період з 01.04.2016 до 20.09.2016;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.04.2016 до 30.09.2016;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання на період з 01.04.2016 до 30.09.2016 на день сплати допомоги;

- визнати неправомірними дії відповідача щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшенню за період з 01.02.2017 до 20.03.2017;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 до 20.03.2017 у розмірі 442 грн щомісячно у загальній сумі 727 гривень;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання на період з 01.02.2017 до 20.03.2017 на день сплати допомоги.

2. Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 25.05.2017 позов задоволено.

3. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 25.05.2017 скасовано в частині

- задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради Донецької області щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшенню за період з 01.02.2017 до 20.03.2017;

- зобов`язання ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 до 20.03.2017;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 до 20.03.2017 на день сплати допомоги.

В цій частині прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 25.05.2017 залишено без змін.

4. 17.08.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга позивача на рішення суду апеляційної інстанції. У касаційній скарзі позивач просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.08.2017 відкрито касаційне провадження у справі.

6. У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу було передано для розгляду до Верховного Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач разом з дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території, що підтверджується довідкою від 28.03.2016 № , довідкою від 05.12.2016 №. Із вказаної довідки та копії паспорта позивача вбачається, що позивач перемістилася з тимчасово окупованої території, а саме з м. Горлівка Донецької області.

8. У період з 01.10.2015 по 31.03.2016 ОСОБА_1 отримувала соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї у сумі 2441,04 грн, що підтверджено повідомленням від 23.04.2015 про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, виданого УСЗН Костянтинівської міської ради.

9. Повідомленням вих. №07/3-01226 від 11.04.2016 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

10. Повідомленням вих.№07/3-01500 від 04.05.2016 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні державної допомоги на дитину одинокій матері з 01.01.2016.

11. Повідомленням вих.№07/3-01560 від 05.05.2016 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.04.2016.

12. Підставою відмови у призначенні зазначених видів допомоги є те, що довідка ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є недійсною, оскільки на зворотному боці довідки відсутня відмітка ДМС про реєстрацію проживання осіб, зазначених у довідці.

13. Крім того, 07.07.2016 позивач звернулася до ДСЗН Торецької міської ради з заявою про надання допомоги на дітей одиноким матерям, в якій зазначено, що заяву прийнято 07.07.2016, але для її розгляду необхідно додати до 07.08.2016 копію наказу про декретну відпустку, довідку ДВС з 01.01.2016 до 30.06.2016.

14. Повідомленням вих.№07/3-02905 від 08.08.2016 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям.

15. У зв`язку з цим вона звернулася до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради.

16. Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 29.11.2016 було визнано неправомірним та скасовано повідомлення Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради за вихідним №07/3-02905 від 08.08.2016 про відмову ОСОБА_1 в наданні державної допомоги сім`ям з дітьми, зобов`язано Департамент соціального захисту населення Торецької міської ради у відповідності до вимог ст. ст.18-1 і 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» за №2811-XII від 21.11.1992, вирішити питання про призначення та сплату ОСОБА_1 державної допомоги на дітей одинокій матері.

17. ОСОБА_1 була призначена допомога одиноким матерям у період з 01.07.2016 по 30.11.2016 у розмірі 821,16 грн, з 01.12.2016 по 31.12.2016 у розмірі 948,16 грн; допомога переміщеним особам на проживання з 01.02.2017 по 20.03.2017 у розмірі 1768 гривень.

18. 21.09.2016 позивач звернулася до ДСЗН Торецької міської ради із заявою про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

19. Заяву було прийнято 21.09.2016 та зареєстровано в журналі під №2671, а також ознайомлено ОСОБА_1 , що виплати будуть призначені після підтвердження фактичного місця проживання протягом 6 місяців.

20. Адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг була призначена ОСОБА_1 з 21.09.2016, що підтверджено Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 28.11.2016, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не включена до розрахунку відповідно до постанови КМ України №212 від 31.03.2015, сума виплати на сім`ю у розмірі 2100 грн зменшена до 1768 гривень.

21. 20.10.2016 позивач звернулася до ДСЗН Торецької міської ради з заявою про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в якій зазначено, що заяву прийнято 20.10.2016, але для її розгляду необхідно додати до 20.11.2016 копії наказу про декретну відпустку.

22. Повідомленням вих.№07/3-04471 від 25.11.2016 у призначенні соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки не надано наказу з місця роботи про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку.

23. Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 28.11.2016 позивачу призначено допомогу у період з 21.09.2016 по 20.03.2017 у розмірі 2210 щомісячно на обох дітей по 884 грн та на позивача 442 гривень. Але з 01.02.2017 по 20.03.2017 розмір допомоги було зменшено до 1768 грн, а тому, вважає позивач, що з відповідача підлягає стягненню недоплата у розмірі 727 гривень.

24. Листом від 10.03.2017 № 07вх.953 відповідач повідомив позивача, що допомогу за період з 01.02.2017 по 20.03.2017 зменшено, так як ІНФОРМАЦІЯ_3 дитині ОСОБА_3 виповнилось 6 років, змінилася категорія працездатності - позивач стала працездатною особою, яка не здійснює догляд за дитиною, то і відповідно зменшено з наступного місяця розмір допомоги.

25. Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

26. В обґрунтування позовних вимог позивач покликалася на неправомірність повідомлень відповідача про відмову у призначенні державної соціальної допомоги та неправомірність дій відповідача щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшення за період з 01.02.2017 до 20.03.2017.

27. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 належить до категорії осіб, визначених до ст. 7 Закону України «Про державну допомогу малозабезпеченим сім`ям», що дає Департаменту підстави відмовляти в призначені допомоги.

Відомості, які підтверджують її право на державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям перевірити неможливо, оскільки наказ, що ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною виданий у м. Горлівка, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідач також зазначив, що на час звернення з заявами про надання соціальної допомоги ОСОБА_1 необхідна була відмітка про реєстрацію місця проживання від ДМС на зворотному боці довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

28. Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, видана позивачу з огляду на ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» діє безстроково, до того ж під час судового розгляду не встановлено обставин для скасування такої довідки з підстав, визначених ст.12 Закону, а тому повідомлення відповідача, згідно яких позивачу було відмовлено у призначенні соціальної допомоги, є незаконними.

29. Крім того, за висновком суду першої інстанції, неправомірними є дії відповідача щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшенню за період з 01.02.2017 по 20.03.2017, оскільки відповідач не врахував, що позивач з 04.01.2017 перебуває на обліку як безробітна в Торецькому міському центрі зайнятості, що підтверджено довідкою від 17.02.2017, а також відповідно до довідки з Центральної міської лікарні № 33 від 17.02.2017 на період з 17.02.2017 по 22.06.2017 перебуває на лікарняному і має право на призначення і виплату державної допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами.

30. Стосовно задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача компенсації у зв`язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної допомоги, суд першої інстанції зазначив, що у випадку порушення встановлених строків виплати грошових доходів населення (зарплата, пенсії, стипендії, соціальні виплати) підприємства, установи і організації всіх форм власності мають здійснювати компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з їх несвоєчасною виплатою. Компенсація провадиться відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови КМ України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».

31. Скасовуючи в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради Донецької області щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшенню за період з 01.02.2017 до 20.03.2017; зобов`язання ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 до 20.03.2017; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 до 20.03.2017 на день сплати допомоги та відмовляючи у цій частині у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

32. Розмір допомоги було зменшено на підставі пункту 7 вищезазначеного Порядку, відповідно до якого якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

33. Перебування позивача на обліку в центрі зайнятості не впливає на зменшення розміру допомоги, оскільки розмір допомоги було зменшено відповідачем у зв`язку з досягненням дитиною позивача 6-річного віку.

34. Позовні вимоги стосовно зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 по 20.03.2017 на день сплати допомоги, є похідними від вищезазначених, а тому також задоволенню не підлягають.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

35. У касаційній скарзі позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

36. Скаржник зазначає про те, що її фактично позбавлено допомоги, а не зменшено на 50 %, оскільки новий розмір допомоги з 01.02.2017 склав 1768 гривень, проте, у випадку зменшення допомоги на 50 % її розмір мав би складати 1989 грн (на 221 грн більше, а саме 1768 грн на двох дітей по 884 грн та 221 грн позивачу (442 грн *50%)).

37. Крім того, позивач зазначає, що для прийняття рішення про зменшення на 50% розміру допомоги, потрібно щоб вона протягом двох місяців не працевлаштувалася за сприянням центру зайнятості, а не протягом 26 днів, що не відповідає п. 7 постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014.

38. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не надав.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

39. Верховний Суд перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.

40. Ключовим правовим питання у справі є правомірність зменшення на 50% розміру допомоги відповідно до п. 7 Постанови № 505.

41. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

42. Згідно пункту 2 цього Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

43. Пунктом 3 Порядку №505 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 грн на одну особу (члена сім`ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 грн на одну особу (члена сім`ї). Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2400 грн.

44. Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією компетентного органу.

45. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

46. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

47. Пунктом 7 цього Порядку передбачено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

48. Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

49. Відповідно до пункту 12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

50. Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що листом від 10.03.2017 відповідач повідомив, що допомогу за період з 01.02.2017 по 20.03.2017 зменшено, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 дитині ОСОБА_3 виповнилося 6 років, змінилася категорія працездатності - позивач стала працездатною, яка не здійснює догляд за дитиною. Відповідно, зменшено розмір допомоги з наступного місяця.

51. Досягнення дитиною шестирічного віку надало позивачу статусу працездатної особи. Проте, як встановлено судом першої інстанції, позивач з 04.01.2017 перебуває на обліку як безробітна в Торецькому міському центрі зайнятості, що підтверджено довідкою від 17.02.2017, а також відповідно до довідки з Центральної міської лікарні № 33 від 17.02.2017 на період з 17.02.2017 по 22.06.2017 перебуває на лікарняному і має право на призначення і виплату державної допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами. З цих підстав її працевлаштування було неможливим.

52. З цих підстав висновок суду апеляційної інстанції про те, що перебування позивача на обліку в центрі зайнятості не впливає на зменшення розміру допомоги, оскільки розмір допомоги був зменшений відповідачем у зв`язку з досягненням дитиною позивача 6-річного віку, є помилковим.

53. Щодо доводів скаржника про те, що враховуючи новий розмір допомоги, який складає 1768,00 грн, позивачу фактично припинено виплату призначеної допомоги, а не зменшено на 50%, то колегія суддів зауважує, що позивач на ці підстави у позові не покликався і, відповідно, ці обставини судами не досліджувалися. В силу положень ч. 2 ст. 341 КАС України Суд не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду.

54. В іншій частині судове рішення не оскаржується і, відповідно, Судом не переглядається.

55. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає закону і скасовано судом апеляційної інстанції в частині помилково.

56. Відповідно до ст. 352 КАС України Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 356, 359 КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та у цій частині залишити в силі постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 25 травня 2017 року.

В іншій частині постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року у справі № 225/4216/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя О.П. Стародуб