Справа № 640/10199/20
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Парінова А.Б.,

за участю

секретаря судового засідання Вітчинкіної К.О.,

представника позивача Песиголовця Я.О.,

представника відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2021 року, прийнятого у письмовому провадженні у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» подало на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, у якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 28.04.2020 №28пз/9/1013-6/1642-20 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ТОВ «Епіцентр К» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач вважає, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України є неналежним органом, уповноваженим законом здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні санкції.

07.09.20212 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити таку без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Відповідач звертає увагу, що необґрунтованими є твердження позивача про неправомірність проведення відповідачем відповідної перевірки, оскільки останні не відповідають наведеним законодавчим положенням. Також, необґрунтованими є посилання позивача на винесення оскаржуваного рішення неповноважним на те органом, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 №219, з огляду на те, що відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 №218 «Про ліквідацію Державної архітектурно-будівельної інспекції та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», в редакції, що діяла на момент винесення спірного рішення, Державна архітектурно-будівельна інспекція продовжувала здійснювати повноваження та функції до завершення здійснення заходів з утворення Державної сервісної служби містобудування. Станом на період проведення перевірки, складання матеріалів, винесення постанови та станом на час розгляду справи у суді, та написання даного відзиву на апеляційну скаргу, Державна сервісна служба містобудування не створювалась. Таким чином, відповідач є належним органом, керівник якої уповноважений Законом здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення щодо об`єктів.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №640/10199/20 та призначено її розгляд на 08.09.2021.

У судове засідання, призначене на 08.09.2021 з`явився представник позивача та вважав за можливе розглядати справу за даної явки. Також представник позивача зауважив, що не отримав відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів протокольною ухвалою оголосила перерву у розгляді даної справи для надання часу позивачу ознайомитись із поданим відзивом на апеляційну скаргу.

22.09.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його перебуванням на лікарняному.

В судове засідання, призначене на 22.09.2021 сторони не з`явились. Колегія суддів протокольною ухвалою постановила задовольнити клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

29.09.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про заміну сторони відповідача на його процесуального правонаступника.

В судове засідання, призначене на 29.09.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача, повідомлений належним чином, втім у судове засідання не з`явився. Представник позивача вважав за можливе розглядати справу за даної явки, відтак колегія суддів розпочала розгляд справи. Колегія суддів відмовила в задоволенні клопотання представника позивача про заміну сторони відповідача на його процесуального правонаступника. Представник позивача надав пояснення по суті, правом на подання додаткових пояснень не скористався, виступив у судових дебатах.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що керуючись ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, на підставі звернення ГО «Забудова ні» від 18.12.2019 №176, наказів Державної архітектурно-будівельної інспекції від 08.09.2015 №976 та від 13.02.2020 №372, згідно направлення від 26.02.2020 №112/20-пз, Державною архітектурно-будівельною інспекцією проведено перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті: «Будівництво торгівельного комплексу за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вул. С. Бандери, 24-а», замовник ТОВ «Епіцентр К», за результатами якої складено акт від 13.03.2020 №112/20-пз.

Вказаною перевіркою встановлені порушення ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», а саме виявлено факт експлуатації зазначеного торговельного комплексу без прийняття в експлуатацію, що підтверджено фотофіксацією та фіскальним чеком від 13.03.2020 №.

Як наслідок, відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 13.03.2020 №112/20-пз.

27.08.2020 відповідачем винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №28пз/9/1013-6/1642-20, якою ТОВ «Епіцентр К» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 1 891 800,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача на винесення оскаржуваного рішення неповноважним на те органом, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 №219 є необґрунтованими, з огляду на те, що станом на період проведення перевірки, складання матеріалів, винесення постанови та станом на час розгляду справи у суді, Державна сервісна служба містобудування не створювалась. Таким чином, відповідач є належним органом, керівник якої уповноважений Законом здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення щодо об`єктів.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності визначено в Законі України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV (далі - Закон №687-XIV).

Статтею 10 Закону №687-XIV встановлено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553).

Згідно із п. 5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

За приписами п. 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Керуючись пунктами 11 та 12 Порядку №553, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки, зокрема, мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю; надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

Керуючись п. 14 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

За приписами підпунктів 16 та 17 Порядку №553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Матеріалами справи, підтверджено, що направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 26.02.2020 №112/20-пз, видане на підставі Порядку №553 Департаментом ДАБІ у Львівській області, Акт від 13.03.2020 №112/20-пз, складений Департаментом ДАБІ у Львівській області, Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №112/20-пз від 13.03.2020 складено Департаментом ДАБІ у Львівській області відповідно до ст. 41 Закону №3038-VI та Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №28пз/9/1013-6/1642-20 від 28.04.2020 прийнята Департаментом ДАБІ у Львівській області на підставі Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995, Закону №3038-VI, Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо відсутності у відповідача, станом на 28.04.2020, повноважень по винесенню Постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, колегія суддів зазначає наступне.

Так, дійсно, станом на час винесення оспорюваного рішення дія Порядку №553 зупинена з 18.03.2020, за наслідком вступу в силу Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 №219.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 №218 «Про ліквідацію Державної архітектурно-будівельної інспекції та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» Державна архітектурно-будівельна інспекція продовжує здійснювати повноваження та функції до завершення здійснення заходів з утворення Державної сервісної служби містобудування.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що станом на період проведення перевірки, складання матеріалів, винесення постанови та станом на час розгляду справи у суді першої інстанції, Державна сервісна служба містобудування України не створювалась.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державна сервісна служба містобудування України була зареєстрована 12.06.2020 та припинена - 25.08.2021.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач є належним органом, керівник якої уповноважений Законом здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення щодо об`єктів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що оспорювана постанова прийнята на підставі Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 №208/94-ВР (далі - Закон №208/94-ВР) та Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995 (далі - Порядок №244).

За приписами ч. 2 ст. 1 Закону №208/94-ВР вчинення суб`єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону №208/94-ВР справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються:

1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

3) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», мають право від імені:

1) органів державного архітектурно-будівельного контролю:

керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - головні інспектори будівельного нагляду.

Керуючись п. 2 Порядку №244 справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглядаються такими органами державного архітектурно-будівельного контролю:

1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

3) Держархбудінспекцією.

Накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому-четвертому пункту 2, мають право:

керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

головні інспектори будівельного нагляду.

Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що Закон №208/94-ВР уповноважує відповідача розглядати справи про правопорушення та накладати штраф за вчинені порушення станом на час винесення оспорюваної постанови, а посилання позивача на зупинення дії Порядку №553 є безпідставними, зважаючи на те, що вказаний закон має вищу юридичну силу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі жодним чином не спростовує наявність чи відсутність зафіксованих відповідачем порушень, доводи позивача зводились лише щодо відсутності у відповідача, станом на час прийняття оспорюваної постанови, повноважень на її прийняття.

Втім, перевіркою встановлені порушення ч. 8 ст. 39 Закону №3038-VI, п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», а саме виявлено факт експлуатації зазначеного торговельного комплексу без прийняття в експлуатацію, що підтверджено фотофіксацією та фіскальним чеком від 13.03.2020 №.

За приписами ч. 8 ст. 39 Закону №3038-VI експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Аналогічний припис міститься в п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», а саме: експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону №208/94-ВР, суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації чи в акті готовності об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), - у розмірі дев`ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Отже, колегія суддів вважає встановленим факт порушення позивачем ч. 8 ст. 39 Закону №3038-VI, п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», а саме: експлуатацію торгівельного комплексу за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вул. С. Бандери, 24-а без прийняття такого в експлуатацію, що тягне за собою накладення штрафу у відповідності до вказаних вище приписів Закону №208/94-ВР.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач прийняв постанову від 28.04.2020 №28пз/9/1013-6/1642-20 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема й у межах наявних в нього повноважень, втім вважає за необхідне доповнити мотиваційну частину оспорюваного рішеннями висновками, щодо пріоритетності застосування до спірних правовідносин Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що доводи апеляційної скарги позивача зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, чи порушено норми процесуального права. Втім, колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення, шляхом доповнення рішення суду першої інстанції в мотиваційній частині висновками суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 310, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2021 року змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2021 року.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

А.Б. Парінов