Справа № 460/8055/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

30 вересня 2021 року

м. Київ

справа №460/8055/20

адміністративне провадження № К/9901/33749/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача -Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В.

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Городоцька сільська рада, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

02 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства, оформлену наказом від 26 березня 2020 року № 1504;

- зобов`язати надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно із відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 06 вересня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, Суд виходить із такого.

Справу в суді першої інстанції розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Спірні правовідносини у справі виникли у зв`язку із відмовою Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області надати позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, орієнтовною площею 2,0000 гектара, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, з підстави невідповідності місця розташування земельної ділянки частині 7 статті 118 Земельного кодексу України, а саме: схемі землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць (схеми перспективного використання земель) Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, розробленої у встановленому законом порядку та затвердженої рішенням Рівненської районної ради від 30 червня 2015 року № 273.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України та прийнятих в порядку загального позовного провадження, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у таких справах, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказану підставу мотивує відсутністю висновків Верховного Суду щодо застосування частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України в частині невідповідності розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць (схеми перспективного використання земель).

Вищевказані посилання скаржника Суд визнає необґрунтованими, оскільки Верховний Суд неодноразово висловлював свою думку з приводу вказаного питання, зокрема, у постанові від 12 червня 2020 року у справі № 808/3187/17 колегія суддів Верховного Суду зазначила, що «…Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України».

У постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 803/44/16 Верховний Суд, проаналізувавши положення, зокрема, норм Земельного кодексу України, частини першої статті 45 Закону України «Про землеустрій» дійшов таких висновків: «… саме собою цільове призначення спірної земельної ділянки, як земель сільськогосподарського призначення, не може бути безумовною підставою для погодження відповідачем проєкту землеустрою щодо її відведення у власність, до того ж за умови, що місце її розташування у перспективному плані використання не відповідає схемі землеустрою земель сільської ради».

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Таким чином, оскільки Верховний Суд вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку, а інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, які б вимагали касаційного перегляду справи в касаційній скарзі не зазначено, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Городоцька сільська рада, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

2. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя І.В. Желєзний