Справа № 638/15043/21
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/539/21
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Подус Г.С,

секретаря судових засідань Коваленко О.В.,

за участі представника позивача Грайворонської С.Є, Воронкова І.М.,

відповідача громадянина Грузії ОСОБА_1 ,

представника відповідача Сметаніна Д.В.,

перекладача Джикиа Медеа,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Харків справу за адміністративним позовом 4 Державного прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення іноземця, а також його затримання з метою забезпечення видворення за межі території України, -

встановив:

Позивач, 4 Державний прикордонний загон звернувся з адміністративним позовом до громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення іноземця, а також його затримання з метою забезпечення видворення за межі території України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідача було затримано 26 липня 2021 року о 10 годині 45 хвилин в межах контрольованого прикордонного району на ділянці відповідальності 4 прикордонного загону на напрямку н. п. ДОВГЕ (РФ) н. п. СТРОЇВКА (Україна) за незаконне перетинання державного кордону з Російської Федерації в Україну поза пунктами пропуску через державний кордон України в складі групи з 3 (трьох) осіб.

Документи що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України під час затримання у відповідача були відсутні.

Своїми діями відповідач порушив ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач потрапив до України, разом із громадянином Російської Федерації та громадянином України, незаконно, поза пунктами пропуску, з метою потрапити до м. Одеси, використовуючи при цьому зв`язки у кримінальному світі.

В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

Про затримання відповідача повідомлено посольство Грузії в Україні, Центр надання вторинної правової допомоги. Родичі на території України, близькі особи та знайомі на території України відсутні.

27.07.2021 року 4 прикордонним загоном було подано адміністративний позов до Дзержинського районного суду міста Харкова про затримання відповідача з метою його ідентифікації (На момент подання позову про затримання відповідача з метою його ідентифікації Харківський прикордонний загін).

27.07.2021 року за вих. № 21-10581 на адресу посольства Грузії в Україні направлено лист з клопотанням про встановлення особи відповідача.

28.07.2021 року рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова відповідача затримано з метою ідентифікації терміном на 6 (шість) місяців, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців або осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

09.08.2021 року на електронну адресу відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу 4 прикордонного загону надійшов лист посольства Грузії в Україні із наданням бланку згоди на обробку персональних даних та бланку анкети для видачі свідоцтва на повернення.

10.08.2021 року на електронну адресу Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України для заповнення відповідачем було направлено бланк згоди на обробку персональних даних та бланк анкети для видачі свідоцтва на повернення.

10.08.2021 року на електронну адресу відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу 4 прикордонного загону, а 17.08.2021 року за вх. № 14114 встановленим порядком надійшов акт відмови про вчинення певних дій в якому зазначено про відмову відповідача заповнювати бланк згоди на обробку персональних даних та бланк анкети для видачі свідоцтва на повернення, без надання додаткових пояснень.

11.08.2021 року за вих. № 21-11167 на адресу посольства Грузії в Україні повторно було направлено лист щодо ідентифікації особи відповідача з наданням кольорового фотозображення та відбитків пальців відповідача.

26.08.2021 року за вих. № 211-24055/0/6-21 АДПС України на адресу ДМС України направлено лист щодо ініціювання передачі відповідача за стандартною процедурою реадмісії до Республіки Грузія відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України і Виконавчою владою Грузії про приймання і передачу осіб (реадмісію), які знаходяться на території держав незаконно.

31.08.2021 року на адресу АДПС України надійшов лист ДМС України вих. № 8.3-7334/2-21 про направлення запиту про реадмісію відповідача, відповідно до п. 3 ст. 2 Протоколу між Міністерством внутрішніх справ, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції Грузії про виконання Угоди між Кабінетом Міністрів України і Виконавчою владою Грузії про приймання і передачу осіб (реадмісію), які знаходяться на території держав незаконно.

28.09.2021 року на адресу АДПС України надійшов лист ДМС України вих. № 8.3-8407/2-21 про отримання в консульському відділі Посольства Грузії в Україні свідоцтво на повернення іноземця до країни походження серії GG № 0142171, видане 27.09.2021 року на ім`я громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсне до 26.12.2021 року. Копії зазначених документів надійшли на електронну адресу відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу 4 прикордонного загону.

Виходячи з вище викладеного заходи з ідентифікації відповідача завершено.

Реалізуючи свої права та свободи, останній міг встановленим порядком потрапити в Україну на визначений термін, як це передбачено законодавством України та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально в`їхати, відповідач вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб, використовуючи при цьому злочинні угруповання. Знаючи, що під час досягнення своєї мети, він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, відповідач умисно йде на вчинення правопорушень.

Клопотань від інших осіб щодо взяття на поруки або внесення застави не надходило.

Винайняти житло у законний спосіб для проживання відповідач не може, законних підстав для працевлаштування не має, родичі та знайомі на території України також відсутні, для незаконного перетинання скористався зв`язками у кримінальному світі, тому існує можливість його втечі та подальшого ігнорування законодавства України, клопотань про взяття на поруки від установ та організацій, зареєстрованих встановленим порядком, не надходило, кошти для внесення застави у відповідача відсутні.

Ухвалою від 29.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та визначено проводити судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку з Миколаївським пунктом тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, який розташований за адресою: вул. Європейська, 1, с. Мартинівське, Вознесенський район, Миколаївська область.

Матеріали справи містять акт про відмову від підпису, затверджений 29.09.2021 року директором «Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС» ОСОБА_3 , згідно з яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Грузії, відмовився отримувати адміністративний позов на українській та грузинській мовах.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та просили її задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив звільнити його з Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України та пропонував сплатити заставу.

Представник відповідача підтримав позицію свого довірителя.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що відповідача було затримано 26 липня 2021 року о 10 годині 45 хвилин в межах контрольованого прикордонного району на ділянці відповідальності 4 прикордонного загону на напрямку н. п. ДОВГЕ (РФ) н. п. СТРОЇВКА (Україна) за незаконне перетинання державного кордону з Російської Федерації в Україну поза пунктами пропуску через державний кордон України в складі групи з 3 (трьох) осіб.

Громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до України разом із громадянином Російської Федерації та громадянином України, незаконно, поза пунктами пропуску, з метою потрапити до м. Одеси.

Близьких родичів серед громадян України не має, постійного джерела доходів, гарантій приймаючої сторони в Україні не має.

Судом встановлено, що 27.07.2021 року 4 прикордонним загоном було подано адміністративний позов до Дзержинського районного суду міста Харкова про затримання відповідача з метою його ідентифікації. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова позов задоволено, визначено затримати громадянина Грузії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (встановлено зі слів) з метою ідентифікації терміном на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців або осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Враховуючи надходження 31.08.2021 року листа ДМС України про направлення запиту про реадмісію відповідача, відповідно до п. 3 ст. 2 Протоколу між Міністерством внутрішніх справ, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції Грузії про виконання Угоди між Кабінетом Міністрів України і Виконавчою владою Грузії про приймання і передачу осіб (реадмісію), які знаходяться на території держав незаконно з урахуванням листа від 28.09.2021 року, що надійшов на на адресу АДПС України про отримання в консульському відділі Посольства Грузії в Україні свідоцтва на повернення іноземця до країни походження серії GG № 0142171, виданого 27.09.2021 року на ім`я громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсного до 26.12.2021 року, заходи з ідентифікації відповідача завершено.

Стаття 9 Закону № 3773-VI встановлює, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 25 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Слід звернути увагу, що відповідач із заявою про добровільне повернення до міграційної служби не звертався.

Частинами 1 та 5 статті 26 Закону № 3773-VI визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частиною 8 статті 26 Закону № 3773-VI встановлено, що примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Статтею 31 Закону № 3773-17 встановлено вичерпний перелік підстав за яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення або видача чи передача іноземця та особи без громадянства. Такими підставами є: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до ч.1 ст.30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 1 статті 26 вказаного Закону встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.371 КАС України, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення.

За таких підстав, суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн.

Згідно з ч.1 статті 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги Четвертого прикордонного загону Східного міжрегіонального управління Державної прикордонної служби є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.26, 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст.6, 8, 9-11, 72-79, 288, 289, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов 4 Державного прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Грузії, ЧХАІДЗЕ ВАСІЛ ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення іноземця за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина Грузії, ЧХАІДЗЕ ВАСІЛ ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення заходів видворення за межі України терміном на 3 (три) місяці з утриманням у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України.

Видворити з України громадянина Грузії, ЧХАІДЗЕ ВАСІЛ ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допустити негайне виконання рішення суду.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя