Справа № 120/6435/21-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 вересня 2021 р. Справа № 120/6435/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" про визнання протиправної бездіяльності

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" (далі - відповідач) про визнання протиправної бездіяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , згідно із вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011, засуджений до довічного позбавлення волі та з цього часу відбуває покарання в державній установі "Вінницька установа виконання покарань №1".

Згідно із поставленого діагнозу позивачу було призначене відповідне лікування та дієтичне харчування, норма 8-Б на квітень місяць 2021 року.

03.04.2021 позивач прибув з ДУ "Вінницький установа виконання покарань (№1)" в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Втім, ДУ "Одеський слідчий ізолятор" порушила права позивача на отримання дієтичного харчування в період з 03.04.2021 по 30.04.2021, яке було призначене лікарем-терапевтом Вінницької міської медичної частини №1 на квітень місяць.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення права засудженого на отримання дієтичного харчування в період з 03.04.2021 на 30.04.2021, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Одночасно із позовною заявою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою від 22.06.2021 задоволено клопотання представника позивача та звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову у цій справі. Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Цією ж ухвалою встановлено строки для подання заяв по суті.

Також витребувано з Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" та зобов`язано його у 15-денний термін з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відомості щодо перебування ОСОБА_1 період з 03.04.2021 по 30.04.2021 в ДУ "Одеський слідчий ізолятор", відомості щодо харчування ОСОБА_1 період з 03.04.2021 по 30.04.2021, та в разі незабезпечення отримання дієтичного харчування ОСОБА_1 період з 03.04.2021 по 30.04.2021, заначити підстави такого незабезпечення.

07.09.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями щодо позовних вимог. Мотивуючи відзив зазначено, що на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 09.02.2021 щодо апеляційного перегляду постанови Біляївського районного суду Одеської області від 21.08.2015, ОСОБА_1 03.04.2021 прибув до ДУ "Одеський слідчий ізолятор" на час апеляційного розгляду справи, де утримувався до 22.05.2021, про що зазначено в алфавітній картці позивача.

Згідно чинного законодавства на території Одеського слідчого ізолятору функціонує медична частина, яка не є структурним підрозділом ДУ "Одеський слідчий ізолятор" та після реорганізації закладів охорони здоров`я була передана у підпорядкування філії ДУ "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України", яка відповідальна за укомплектування штату медичної частини.

Листом від 28.08.2021 за №5/17-12193 відповідач звернувся до ДУ "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" з метою отримання інформації, що є предметом оскарження.

Згідно із відповіді від 31.08.2021 за №1376/ми-21 вбачається, що у медичні частині не було укомплектовано штатний розпис та були вакантними посади завідувача медичною частиною та лікаря-терапевта, на якого покладається обов`язок щодо призначення дієтичного харчування. Згідно розподілу обов`язків лікар-терапевт робить відповідну відмітку щодо призначення дієтичного харчування у медичній картці засудженого та потім за підписом начальника медичної частини подається рапорт начальнику ізолятору щодо надання засудженому дієтичного харчування. Таким чином, обов`язок призначення дієтичного харчування покладається на медичну частину, а вже потім згідно розпорядження начальника слідчого ізолятора дієтичне харчування надається засудженому.

Оскільки в оспорюваний період посади завідувача медичною частиною та лікаря-терапевта були вакантними, тому за цих причин дієтичне харчування призначено не було. Лікаря-терапевта було призначено на посаду у червні місяці.

Крім того, позивач не повідомив та не звертався ні до персоналу медичної частини, ні до адміністрації ізолятора щодо призначення йому дієтичного харчування.

На думку відповідача, протиправної бездіяльності персоналу медичної частини та адміністрації слідчого ізолятору не вбачається, оскільки згідно листа філіїї ДУ "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" в Миколаївській та Одеській областях була відсутня особа, до компетенції якої входило медичне призначення дієтичного харчування та посада завідувача медичною частиною також була вакантною.

17.09.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання виклала свої пояснення щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

Враховуючи, що інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 позивача засуджено до довічного позбавлення волі. Місцем відбування призначеного покарання є Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

На виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 09.02.2021 щодо апеляційного перегляду постанови Біляївського районного суду Одеської області від 21.08.2015, ОСОБА_1 03.04.2021 прибув до ДУ "Одеський слідчий ізолятор" на час апеляційного розгляду справи, де утримувався до 22.05.2021, про що зазначено в алфавітній картці позивача.

Згідно із медичною довідкою від 12.05.2021 позивачу призначено відповідне лікування та дієтичне харчування, норма 8-Б на квітень 2021 року.

Так, предметом розгляду у даній справі є бездіяльність Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" щодо незабезпечення права засудженого на отримання дієтичного харчування в період з 03.04.2021 на 30.04.2021.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із ч. 1 ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду (ч. 3 ст. 63 Конституції України).

Відповідно до п. а, д, е, и, ї, л ст. 6 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає:

а) життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та соціальне обслуговування і забезпечення, який є необхідним для підтримання здоров`я людини;

д) кваліфіковану медичну та реабілітаційну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря та фахівця з реабілітації, вибір методів лікування та реабілітації відповідно до рекомендацій лікаря та фахівця з реабілітації, вибір закладу охорони здоров`я;

е) достовірну та своєчасну інформацію про стан свого здоров`я і здоров`я населення, включаючи існуючі і можливі фактори ризику та їх ступінь;

и) правовий захист від будь-яких незаконних форм дискримінації, пов`язаних із станом здоров`я;

ї) оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я;

л) інформування про доступні медичні та реабілітаційні послуги із застосуванням телемедицини і телереабілітації.

Медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоров`я, що забезпечують надання медичної допомоги згідно з одержаною відповідно до закону ліцензією, та фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку і можуть перебувати з цими закладами у цивільно-правових відносинах (ч. 1 ст. 33 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я").

Нормативно-правовим актом, який регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими є Кримінально-виконавчий кодекс України (далі - КВК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КВК України держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (ч. 2 ст. 7 КВК України).

Згідно із ч. 4 ст. 7 КВК України правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання.

Статтею 8 КВК України передбачені основні права засуджених. Зокрема одним із них є право звертатися відповідно до законодавства з пропозиціями, заявами і скаргами до адміністрації органів і установ виконання покарань, їх вищестоящих органів, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених осіб таких міжнародних організацій, суду, органів прокуратури, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань.

Порядок і умови виконання та відбування покарання у виді довічного позбавлення волі визначені ст. 151 КВК України. Зокрема ч. 2 ст. 151 КВК України встановлено, що на осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 115 КВК України передбачено матеріально-побутове забезпечення засуджених до позбавлення волі. Особам, які відбувають покарання у виправних і виховних колоніях, створюються необхідні житлово-побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни. Засуджені, як правило, тримаються в приміщеннях блочного типу. Норма жилої площі на одного засудженого не може бути менш як чотири квадратні метри, а у лікувальних закладах при виправних колоніях, у виправних колоніях, призначених для тримання і лікування хворих на туберкульоз, у стаціонарі - п`яти квадратних метрів. Засудженим надається індивідуальне спальне місце і постільні речі. Вони забезпечуються одягом, білизною і взуттям за сезоном з урахуванням статі і кліматичних умов, а в лікувальних закладах - спеціальним одягом і взуттям. Вагітним жінкам і матерям-годувальницям створюються поліпшені житлово-побутові умови та встановлюються підвищені норми харчування.

Засудженим, які відбувають покарання у виховних колоніях, харчування, одяг, взуття, білизна і комунально-побутові послуги надаються безоплатно. Норми харчування осіб, позбавлених волі, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Засуджені з дозволу адміністрації можуть з коштів, які знаходяться на особових рахунках, додатково придбавати взуття і одяг, у тому числі спортивний, оплачувати лікувально-профілактичні послуги, що надаються додатково за призначенням лікаря, отримувати необхідне за медичними показаннями дієтичне харчування.

Згідно із ч. 4, 5 до ст. 116 порядок надання особам, які позбавлені волі, медичної допомоги, організації і проведення санітарного нагляду, використання лікувально-профілактичних і санітарно-профілактичних установ охорони здоров`я і залучення з цією метою їхнього медичного персоналу визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Засуджений має право звертатися за консультацією і лікуванням до закладів охорони здоров`я, що мають ліцензію Міністерства охорони здоров`я України, які надають платні медичні послуги та не віднесені до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань. Оплата таких послуг і придбання необхідних ліків здійснюється засудженим або його рідними та близькими за рахунок власних коштів. Консультування та амбулаторне лікування в таких випадках здійснюються в медичних частинах колоній за місцем відбування покарання під наглядом персоналу медичної частини. У разі необхідності лікування в умовах стаціонару засуджений має право отримувати медичну допомогу і лікування, в тому числі платні медичні послуги за рахунок особистих грошових коштів чи коштів рідних та близьких, у зазначених закладах охорони здоров`я. Підставою для надання такої медичної допомоги є медичний висновок. Режим перебування засуджених на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, не віднесених до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, визначається законодавством.

Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі затверджений наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 за № 1348/5/572.

Вказаний Порядок визначає основні засади організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі та механізм взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - заклади охорони здоров`я ДКВС) із іншими закладами охорони здоров`я, які не належать до сфери управління Міністерства юстиції України, міжрегіональними територіальними органами Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань, установами виконання покарань, слідчими ізоляторами з питань надання медичної допомоги засудженим.

Медична частина - заклад охорони здоров`я ДКВС, який здійснює діяльність у сфері охорони здоров`я, контроль за станом здоров`я засуджених шляхом проведення медичних оглядів, обстежень, здійснення диспансерного нагляду, надання первинної допомоги, екстреної медичної допомоги, амбулаторної та стаціонарної медичної допомоги.

Так, довідкою Медичної частини №1 Філії ДУ "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" у Вінницькій області підтверджується факт призначення позивачу відповідного лікування та дієтичного харчування, норма 8-Б на квітень 2021 року.

Як встановлено судом, на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 09.02.2021 щодо апеляційного перегляду постанови Біляївського районного суду Одеської області від 21.08.2015, ОСОБА_1 03.04.2021 прибув до ДУ "Одеський слідчий ізолятор" на час апеляційного розгляду справи, де утримувався до 22.05.2021, про що зазначено в алфавітній картці позивача.

Довідкою Філії ДУ "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" в Миколаївській та Одеській областях від 31.08.2021 за №1376/ми-21 підтверджується факт неотримання позивачем дієтичного харчування у період з 03.04.2021 по 30.04.2021, у зв`язку із відсутністю лікаря-терапевта та завідувача медичною частиною, який призначає дієтичне харчування.

Так, лише в травні 2021 року завідувачем медичної частини був підготовлений рапорт на начальника Одеського СІЗО для призначення дієтичного харчування позивачу.

Відтак, з огляду на надані відповідачем документи, підтверджується незабезпечення права засудженого - ОСОБА_1 на отримання дієтичного харчування в період з 03.04.2021 на 30.04.2021.

Щодо аргументів відповідача про відсутність лікаря-терапевта та завідувача медичною частиною, який призначає дієтичне харчування, то такі відхиляються судом, оскільки відсутність кваліфікованого працівника не має перешкоджати реалізації гарантованого Законом права засудженого до довічного позбавлення волі на отримання дієтичного харчування. Крім того, суд зазначає, що довідкою Медичної частини №1 Філії ДУ "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" у Вінницькій області вже призначено позивачу відповідне дієтичне харчування, норма 8-Б на квітень 2021 року, а тому необхідності повторно призначати таке харчування не було.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини повністю підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" щодо незабезпечення права засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 на отримання дієтичного харчування в період з 03.04.2021 по 30.04.2021.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 ); Державна установа "Одеський слідчий ізолятор" (код ЄДРПОУ - 08564162, місцезнаходження: вул. Люстдорфська дорога, буд. 11, м. Одеса, 65059).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна