Справа № 540/822/21
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/822/21
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача - Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Херсонської міської ради Херсонської області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, голови комісії з ліквідації - виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Бабич Дар`ї, голови комісії з ліквідації - виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Зінової Оксани, Херсонської міської ради Херсонської області, про визнання протиправними дії, бездіяльність, скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, голови комісії з ліквідації - виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Бабич Дар`ї, голови комісії з ліквідації - виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Зінової Оксани, Херсонської міської ради Херсонської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, голови комісії з ліквідації Держгеокадастру у Херсонській області виконуючої обов`язки Бабич Дар`ї щодо прострочення строків розгляду та фактичної відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334;

- скасувати наказ № 481-СГ від 01.03.2021 "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки";

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, виконуючої обов`язки голови комісії з ліквідації Держгеокадастру в Херсонській області Зінової Оксани щодо передачі у комунальну власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334;

- скасувати наказ № 21 від 15.01.2021 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність";

- зобов`язати відповідачів затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність позивачу земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334;

- стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у розмірі 400000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 15.12.2020 року повторно звернувся до ГУ Держгеокадастру в Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334.

Втім, відповідачем у відповідь на звернення направлено Наказ від 01.03.2021 року № 481-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" із посиланням на те, що зазначена земельна ділянка передана у комунальну власність Херсонської міської ради. При цьому, така відповідь була надана із порушенням десятиденного строку, передбаченого ч. 5 ст. 186-1 Земельного кодексу України.

На думку позивача дії та бездіяльність відповідача є порушенням вимог Земельного кодексу України та п. 4 ст. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 "Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин", відповідно до якої передача у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких наданий дозвіл на розроблення документації із землеустрою можлива якщо до 15.12.2020 року документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України. При цьому, позивач звертав увагу на тому, що до надання відповіді - 15.01.2021 року Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області здійснило передачу земельної ділянки Херсонській міській раді, про що виданий наказ № 21 від 15.01.2021 року.

Таким чином, позивач наполягав на тому, що оскаржуваний наказ від 01.03.2021 № 481-СГ, яким відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки та наказ від 15.01.2021 № 21, яким земельна ділянка передана у власність Херсонської міської ради є протиправними, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Крім того, позивач зазначав, що протиправними діями та бездіяльністю відповідачів йому була заподіяна моральна шкода, оскільки позивач змушений в черговий раз звертатися до суду за захистом порушеного права, що спричинило пригнічений емоційний та душевний стан, підвищення тиску та депресію, а тому вважав що моральна шкода має бути відшкодована шляхом стягнення з відповідачів на його користь коштів у розмірі 400000,00 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області щодо порушення строків розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.12.2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334.

Зобов`язано Херсонську міську раду Херсонської області вирішити питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334, для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Справа розглянута судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження.

В апеляційній скарзі Херсонська міська рада Херсонської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначав, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення було допущено помилкове застосування положень Земельного кодексу України, та проігноровано норми Закону України «Про місцеве самоврядування». Також на думку апелянта, суд залишив поза увагою той факт, що позивач не звертався до органу місцевого самоврядування із жодною заявою стосовно питання про отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблення, погодження та затвердження проекту землеустрою, що передує процедурі безоплатної передачі у власність громадянам земельної ділянки.

Крім того, апелянт посилався на те, що задовольняючи позовні вимоги у обраний судом спосіб, суд першої інстанції перебрав на себе дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування передавати земельні ділянки у власність.

Позивач, ОСОБА_1 , своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідач, Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області, у відзиві на апеляційну скаргу зазначав про те, що позивач не зазнав жодного втручання у свої права, внаслідок прийняття спірних наказів, оскільки вони не спричинили суттєвого негативного впливу саме на права позивача, оскільки спірним наказом лише зумовлена зміна розпорядника земельних ділянок, однак такий факт не є перешкодою для реалізації позивачем свого права на звернення щодо затвердження документації із землеустрою до Херсонської міської ради. У зв`язку із викладеним, просив скасувати рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 15.12.2020 року через відділ адміністративних послуг виконавчого комітету Херсонської міської ради звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, яка розташована на території Херсонської міської ради для ведення особистого селянського господарства та надання у власність, кадастровий номер :01:001:1334.

Також судом встановлено, що 15.01.2021 року Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області виданий Наказ № 21, яким Херсонській міській раді Херсонської територіальної громади передані у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 10,2873 га, у тому числі земельна ділянка площею 1,8468 га кадастровий номер :01:001:1334.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області від 01.03.2021 року № 481-СГ ОСОБА_1 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, розташованої за межами населених пунктів на території Херсонської міської ради, кадастровий номер :01:001:1334, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність. Відмова обґрунтована тим, що зазначена земельна ділянка передана у комунальну власність Херсонської міської ради Херсонської територіальної громади Херсонського району Херсонської області.

Вважаючи протиправними накази від 15.01.2021 № 21 та від 01.03.2021 № 481-СГ та дії відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області було допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду у двотижневий строк заяви позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з цим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог стосовно скасування оскаржуваних наказів суд виходив з того, що наказ від 15.01.2021 № 21 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" вичерпав свою дію в частині передачі земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334 у комунальну власність, фактом державної реєстрації права власності на земельну ділянку за Херсонською міською радою, у зв`язку з чим скасування даного наказу та наказу від 01.03.2021 № 481-СГ, яким відмовлено в затвердженні проекту землеустрою, не призведе до поновлення порушеного права позивача.

Однак, з огляду на те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірна земельна ділянка належить до комунальної власності Херсонської міської ради, належним засобом захисту прав позивача суд визнав зобов`язання Херсонську міську раду вирішити питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334.

Відмовляючи у задоволенні вимог про відшкодування на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, суд виходив з того, що позивач під час розгляду справи не надав доказів, що внаслідок протиправної бездіяльності йому було заподіяно моральні чи фізичні страждання що підлягають відшкодуванню.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений статтею 118 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Положеннями ч. 7 ст. 117 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. (ч. 10 ст. 118 ЗК України)

Таким чином, наведеними вище нормами ЗК України встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам, у тому числі для ведення особистого селянського господарства, здійснюється після прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, до повноважень якого належить передача земельних ділянок, рішення про затвердження погодженого проекту землеустрою.

Передумовою прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення про передачу у власність земельної ділянки є вчинення наступних дій: отримання громадянином дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблення проекту землеустрою, погодження проекту землеустрою відповідно до вимог ст. 186-1 ЗК України, державна реєстрація сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, затвердження проекту землеустрою.

Рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову у затвердженні орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає у двотижневий строк з дня звернення громадянина із відповідним клопотанням.

При цьому, норми ЗК України передбачають, що підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджений у порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 ЗК України, норми ст. 118 ЗК України не містять.

Матеріалами справи встановлено, що позивач 15.12.2020 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою, про що свідчить відмітка на заяві - штемпель відділу адміністративних послуг виконавчого комітету Херсонської міської ради.

При цьому, оскаржуваний наказ № 481-СГ прийнятий Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області 01.03.2021 року, тобто через два з половиною місяці з дня подання заяви, чим порушено вимоги ст. 118 Земельного Кодексу України щодо двотижневого строку розгляду заяви.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку , що Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області було допущено протиправну бездіяльність стосовно не розгляду у законодавчо визначений строк заяви позивача, та задовольним позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області щодо порушення строків розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.12.2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо того, що позивач не звертався до органу місцевого самоврядування із заявою про отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблення, погодження та затвердження проекту землеустрою, що передує процедурі безоплатної передачі у власність громадянам земельної ділянки, суд зазначає таке.

Як зазначено вище, 15.01.2021 року Головним управління Держгеокадастру у Херсонській області прийнято наказ № 21, яким передано земельні ділянки державної власності, у тому числі земельну ділянку площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334, у комунальну власність Херсонської міської ради. Підставою для прийняття даного наказу відповідач-1 зазначив Указ Президента України від 15.10.2020 № 449 "Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин", постанова Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 "Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" та наказ Держгеокадастру від 17.11.2020 № 485 "Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності".

Так, Указом Президента України від 15.10.2020 № 449 "Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" з метою забезпечення подальшого здійснення реформ у сфері земельних відносин та створення умов для реалізації прав громадян України і територіальних громад у цій сфері постановлено Кабінету Міністрів України, зокрема:

- активізувати діяльність із передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність;

- вжити в установленому порядку заходів щодо врегулювання питання забезпечення набуття гарантованого права громадян на землю під час передачі у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких громадянам надано дозволи на розроблення документації із землеустрою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 "Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" з метою забезпечення виконання Указу Президента України від 15.10.2020 № 449, постановлено, зокрема:

- передачу з 17 листопада 2020 року земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України;

- передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, коли до 15 грудня 2020 року документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України.

Наказом Держгеокадастру від 17.11.2020 № 485 "Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності" визначено, зокрема:

- передати у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності щодо яких надані дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, якщо до 15 грудня 2020 року документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України.

Таким чином, Указом № 449, Постановою № 1113 та Наказом № 485 передбачено, що з метою забезпечення здійснення реформ у сфері земельних відносин та створення умов для реалізації прав громадян України і територіальних громад у цій сфері, починаючи з 17.11.2020 земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності належить передати у комунальну власність територіальних громад.

З метою врегулювання питання забезпечення набуття гарантованого права громадян на землю, яким надані дозволи на розроблення документації із землеустрою, дані законодавчі акти передбачили, що передача земельних ділянок у комунальну власність здійснюється також у разі, коли до 15.12.2020р. документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Держгеокадастру.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою 15.12.2020 року, тобто в межах строку, встановленого Постановою № 1113 та Наказом № 485, що, згідно із ч. 9 ст. 118 ЗК України та наданих цим Кодексом повноважень, мало наслідком обов`язок Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області вирішити у двотижневий термін питання затвердження проекту з прийняттям рішення про затвердження проекту або про відмову у затвердженні з підстав, передбачених ЗК України.

Натомість Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, нехтуючи своїми обов`язками, не розглянувши у передбачений ч. 9 ст. 118 ЗК України строк заяву позивача від 15.12.2020 року про затвердження проекту землеустрою, 15.01.2021 року приймає наказ № 21 про передачу у комунальну власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334, та 01.03.2021 року приймає наказ № 481-СГ про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою з підстави передачі земельної ділянки у комунальну власність Херсонської міської ради.

Суд першої інстанції доречно зазначив, що такі дії та рішення Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області перешкоджають у реалізації законодавчо наданого права позивача на отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності.

Втім, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, слід враховувати таке.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 1,8468 га з кадастровим номером :01:001:1334 належить до комунальної власності Херсонської міської ради. Підставою для державної реєстрації права власності зазначено наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 15.01.2021 № 21. Рішення про державну реєстрацію права власності прийняте 28.01.2021.

Отже, починаючи з 28.01.2021 року власником земельної ділянки, яку позивач має намір отримати у власність, є Херсонська міська рада.

Відтак, з 28.01.2021 року відповідним органом, який передає земельні ділянки комунальної власності, у тому числі земельну ділянку площею 1,8468 га з кадастровим номером :01:001:1334, у власність громадян відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу є орган місцевого самоврядування Херсонська міська рада.

Таким чином Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, починаючи з 28.01.2021 року не має повноважень щодо вчинення дій стосовно розгляду заяви позивача від 15.12.2020 року про затвердження проекту землеустрою про передачу земельної ділянки площею 1,8468 га з кадастровим номером :01:001:1334.

Слід зазначити, що питання правомірності відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334 було предметом розгляду у справі № 540/91/21.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 року по справі № 540/91/21, яке набрало законної сили 13.05.2021 року, визнаний протиправним та скасований наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 25.11.2020 № 10723-СГ "Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки". Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334.

Суд у справі № 540/91/21, надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області з приводу відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334, встановив, що 05.10.2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га. Наказом № 10723-Г від 25.11.2020 року Управління відмовило ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою. Також суд встановив, що поданий на затвердження проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334 погоджений у встановленому ст. 186-1 ЗК України порядку та відповідає встановленим вимогам земельного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судовим рішенням від 04.03.2021 року у справі № 540/91/21 встановлені обставини стосовно того, що у листопаді 2020 року Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області незаконно відмовило ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334, незважаючи на те, що проект відповідав вимогам законодавства щодо його розробки та погодження та до нього не було жодних зауважень.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що наказ від 15.01.2021 року № 21 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" вичерпав свою дію в частині передачі земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334 у комунальну власність, фактом державної реєстрації права власності на земельну ділянку за Херсонською міською радою, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що скасування даного наказу та наказу від 01.03.2021 № 481-СГ, яким відмовлено в затвердженні проекту землеустрою, не призведе до поновлення порушеного права позивача.

Також, є обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що вимоги позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо передачі у комунальну власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334, не підлягають задоволенню, оскільки у разі, якщо у відповідних правовідносинах суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, яке оскаржене в судовому порядку, то оскарження дій щодо прийняття такого рішення не є належним способом захисту порушеного права.

Отже, з огляду на те, що починаючи з 28.01.2021 земельна ділянка площею 1,8468 га з кадастровим номером :01:001:1334 належить до комунальної власності територіальної громади міста Херсона, відтак, саме у Херсонської міської ради наявні повноваження на затвердження даного проекту землеустрою, оскільки жоден інший орган такими повноваженнями не наділений, а Земельним кодексом України не встановлені такі умови для затвердження, як обов`язковість надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та його затвердження одним і тим же розпорядником земель.

Таким чином, на думку колегії суддів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Херсонську міську раду вирішити питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, у обраний судом спосіб відновлення права було допущено втручання в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування, суд зазначає таке.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, державний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов (що є у спірному випадку) відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Крім цього, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що наведені в апеляційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваного рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не передбачений.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради Херсонської області залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, голови комісії з ліквідації - виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Бабич Дар`ї, голови комісії з ліквідації - виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Зінової Оксани, Херсонської міської ради Херсонської області, про визнання протиправними дії, бездіяльність, скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 30.09.2021р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.