Справа № 127/19293/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 127/19293/17

адміністративне провадження № К/9901/294/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2017 (суддя - Луценко Л.В.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017 (судді - Смілянець Е.С., Залімський І.Г., Сушко О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до його страхового стажу періоду роботи з 15.06.1982 по 28.12.1991 у Вінницькому міжрайонному ремонтно-будівельному управлінні (МРБУ) побуту;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, зарахувавши до його страхового стажу період роботи у Вінницькому міжрайонному ремонтно-будівельному управлінні (МРБУ) побуту в період з 15.06.1982 по 28.12.1991.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно записів трудової книжки позивач у період з 15.06.1982 працював у Вінницьке Міжрайонне ремонтно-будівельне управління (МРБУ) побуту на посаді техніка-кошторисника; 10.09.1985 переведений на посаду майстра механічної дільниці, а 01.02.1988 - на посаду майстра Вороновицької дільниці. (а.с. 10)

28.12.1991 позивача звільнено з Вінницького МРБУ побуту за переведенням у Вінницьку асоціацію «Облрембудпобут».

Листом від 06.06.2017 відповідач повідомив відповідача про те, що йому не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 15.06.1982 по 28.12.1991 у Вінницькому МРБУ, оскільки в записах трудової книжки відсутня печатка при звільненні, що не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. (а.с. 12)

Листом від 10.04.2017 Державний архів Вінницької області повідомив позивача про те, що документи Вінницького МРБУ за 1982 - 1993 роки в архів на зберігання не надходили, у зв`язку з чим немає можливості видати довідку про роботу позивача. (а.с. 20)

Вважаючи дії відповідача щодо не зарахування до його страхового стажу спірного періоду роботи протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач протиправно не зарахував до його страхового стажу період роботи на посадах у Вінницькому міжрайонному ремонтно-будівельному управлінні (МРБУ) побуту. Вважає дії відповідача щодо необхідності підтвердження такого періоду його роботи відповідними доказами незаконними, оскільки підприємство ліквідоване, правонаступника не існує, а в органах статистики чи архіві дані щодо зазначеного підприємства не значаться. В свою чергу дії відповідача порушують права позивача на належне пенсійне забезпечення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2017, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017, позов задоволено.

Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 15.06.1982 по 28.12.1991 у Вінницькому Міжрайонному ремонтно-будівельному управлінні (МРБУ) побуту.

Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії, зарахувавши до страхового стажу позивача період роботи у Вінницькому Міжрайонному ремонтно-будівельному управлінні (МРБУ) побуту в період з 15.06.1982 по 28.12.1991.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Враховуючи неможливість отримати необхідні довідки та будь-які інші документи, які б свідчили про факт роботи позивача у зв`язку тим, що відповідне підприємство повністю не функціонує, а також заповнення трудової книжки позивача, створило умови про необхідність підтвердження факту роботи позивача за допомогою свідків, які працювали разом з ним на даному підприємстві. В судовому засіданні свідки підтвердили, що у спірний період позивач дійсно працював у Вінницькому міжрайонному ремонтно-будівельному управлінні (МРБУ) побуту повний робочий день, а тому враховуючи норми Порядку та показання свідків, спірний період роботи позивача підлягає зарахуванню останньому до його страхового стажу.

З ухваленими у справі рішеннями не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що спірний період роботи позивача не зарахований до його страхового стажу, оскільки у записах його трудової книжки відсутня печатка при звільненні, що не відповідає Інструкції №5, а тому дії управління Пенсійного фонду є правомірними та такими, що вчинені в межах чинного законодавства.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 16 Закону №1058-IV застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

За змістом частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно положень статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №159/4315/16-а та від 26.04.2021 у справі №348/2180/16-а

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

На виконання статті 62 Закону №1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок №637.

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. (пункт 2 Порядку №637)

Отже, виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі показань свідків.

Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено факт роботи позивача у спірний період у Вінницькому міжрайонному ремонтно-будівельному управлінні (МРБУ) побуту, відповідні записи трудової книжки підтверджено у встановленому законом порядку, а тому такий період в силу приписів статті 24 Закону №1058-IV підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

За таких обставин суди обґрунтовано дійшли висновку щодо протиправності відмови відповідача зарахувати спірний період до страхового стажу позивача та прийняти рішення щодо задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначені висновки судів попередніх інстанцій і полягають у необхідності переоцінки доказів, що в силу положень частини другої статті 341 КАС України, знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук