Справа № 520/8167/21
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 вересня 2021 року № 520/8167/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Севастьяненко К.О.

за участю:

секретаря судового засідання - Дяченко Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Бойко О.С.,

представника відповідача та третьої особи - Руденко Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Харківської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 № 7 від 09.03.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою відведення земельної ділянки, розташованої по адресу АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати Харківську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 №7 від 09.03.2021 року про надання дозволу на розробку п землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована за адрес АДРЕСА_1 на наступному пленарному засіданні Харківської міської ради, яке відбудеться після набрання законної сили суді рішення;

-стягнути з Харківської міської ради (код ЄРДРПОУ 04059243) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІВАN НОМЕР_2 в Приватбанку, МФО НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 грн. та витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно у сумі 10000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправна бездіяльність Харківської міської ради щодо розгляду його заяви від 09.03.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по адресу АДРЕСА_1 порушує права останнього, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовну заяву просив залишити без задоволення з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Другий представник відповідача та третьої особи у судовому засіданні у задоволенні позову просив суд відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, суд встановив наступні обставини справи.

Позивач 16.09.2020 звернувся до Харківської міської ради з заявою, якою просив згідно ст.ст.118, 121 Земельного кодексу України, надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею 0,050 га Земельна ділянка розташована на території Холодногірського району міста Харків, а саме по АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2 . У випадку позитивного рішення, вказана земельна ділянка буде використовуватися для обслуговування житлового будинку, який належить на праві приватної власності та розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

До заяви позивачем додано копію паспорта громадянина України, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, графічний матеріал місця розташування земельної ділянки, документ, що підтверджує право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом Харківської міської ради від 20.10.2020 позивача повідомлено, що згідно наданих до заяви Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.02.2018 (номер запису про право власності 24641032) та від 09.02.2018 (номер запису про право власності 24773197) ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 . Квартира є частиною приміщень, а не окремою будівлею. Окрім того, правові документи на будинок АДРЕСА_2 не надано. На теперішній час житловий будинок по АДРЕСА_1 самовільно перебудовано заявником. З огляду на вищевикладене, питання збереження самовільно перебудованого житлового будинку може бути розглянуто згідно п. 3.1 Порядку вирішення питань, пов`язаних із самочинним будівництвом, затвердженим рішенням 20 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.08.2018 №1131/18. Для збереження об`єкта самочинного будівництва подається клопотання на ім`я міського голови за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Позивач 03.02.2021 повторно звернувся до відповідача з заявою та доданими до неї документами.

Листом Харківської міської ради від 04.03.2021 позивача повідомлено, що питання збереження самовільно перебудованого житлового будинку може бути розглянуто згідно з п. 3.1. Порядку вирішення питань, пов`язаних із самочинним будівництвом, затвердженим рішенням 20 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.06.2018 №1131/18, за умови подання відповідного клопотання на ім`я секретаря Харківської міської ради. З огляду на вищевикладене, заява від 05.02.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій здійснено самочинне будівництво, за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає вимогам ст. ст. 791, 118, 121 Земельного кодексу України.

Позивач 09.03.2021 втретє звернувся до відповідача з заявою та доданими до неї документами, в якій просив, згідно ст. ст.118, 121 Земельного кодексу України, надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею 0,050 га. Земельна ділянка розташована на території Холодногірського району міста Харків, а саме по АДРЕСА_1 . У випадку позитивного рішення, вказана земельна ділянка буде використовуватися для обслуговування житлового будинку, який належить на праві приватної власності та розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом Харківської міської ради від 08.04.2021 позивача повідомлено, що відповідно до поданого звернення та доданих до нього документів, будинок, який є власністю позивача, розташований на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером :02:011:0013 по АДРЕСА_1 . Формування цієї ділянки здійснювалось на підставі замовленої останнім технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки. Земельна ділянка, яка позначена на графічних матеріалах наданих до заяви, за інформацією, наявною в Управлінні земельних відносин, вільна від будівель. З огляду на наведене, запропоновано оформити право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , відповідно до вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Частиною восьмою статті 118 ЗК України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частинами десятою і одинадцятою статті 118 ЗК України встановлено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

З урахуванням вище наведеного, суд робить висновок, що статті 9, 116 та 118 ЗК України визначають підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян, органи, уповноважені розглядати ці питання, та, зокрема, передбачають, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Відповідно до статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі також - Закон №280/97-ВР) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частин першої та другої статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Системний аналіз частини першої статті 122 ЗК України та пункту 34 частини першої статті 26 та статті 59 Закону №280/97-ВР дає змогу суду дійти висновку, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність належить до повноважень органу місцевого самоврядування шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідним вказати, що чинним законодавством встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05 травня 2020 у справі № 826/8858/16 та від 18 червня 2020 у справі №826/8108/16.

Отже, зважаючи на колегіальний статус ради, як органу місцевого самоврядування, наділення останньої дискреційними повноваженнями у вирішення питань щодо відведення земельної ділянки та захист депутатів місцевих рад від впливу під час прийняття ними рішень, суд приходить до висновку, що під час розгляду звернення позивача Харківською міською радою допущена протиправна бездіяльність щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 №7 від 09.03.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2000) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

З урахуванням запровадженого ст. 8 Конституції України принципу верховенства права та визначеного ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства, суд вважає належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Харківської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 №7 від 09.03.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на пленарному засіданні Харківської міської ради.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Станом на дату винесення рішення належних доказів про понесені витрати на професійну правничу допомогу не подано, отже на момент розгляду справи відсутні підстави для розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Харківської міської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 №7 від 09.03.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Харківську міську раду (вул. Квітки-Основ`яненко, буд. 7, м. Харків, 61003, ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_1 ) №7 від 09.03.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на пленарному засіданні Харківської міської ради.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908,0 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Харківської міської ради (вул. Квітки-Основ`яненко, буд. 7, м. Харків, 61003, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 вересня 2021 року.

Суддя Севастьяненко К.О.