Справа № 120/3330/20-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 120/3330/20-а

адміністративне провадження № К/9901/32326/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргуДержавної податкової служби України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі №120/3330/20-а за позовом Приватного підприємства «ЗЕРНОТІК ПЛЮС» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

30.08.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної податкової служби України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі №120/3330/20-а за позовом Приватного підприємства «ЗЕРНОТІК ПЛЮС» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 26.08.2021).

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Касаційна скарга подана вчетверте. Раніше подані касаційні скарги повернуто ухвалами Верховного Суду від 31.03.2021, від 07.07.2021, від 18.08.2021 через невикладення підстав касаційного оскарження. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона не містить значних відмінностей від раніше поданої.

Скаржником зазначено підставою касаційного оскарження пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, вказано, що судами не досліджено наявну податкову інформацію, яка підтверджена наданими до суду документами та конкретизована у рішенні про включення до ризиковості.

Верховний Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України скаржник повинен вказати: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Натомість доводи скаржника зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства, формального висловлення незгоди з наданою судами правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, що не є належним правовим обґрунтуванням заявленої підстави касаційного оскарження судових рішень.

Скаржником не обґрунтовано, щодо яких норм матеріального права відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у чому полягає помилковість застосування таких норм судом апеляційної інстанції та як такі норми мають застосовуватись.

Контролюючим органом не враховані ухвали Верховного Суду у даній справі щодо викладення підстав касаційного оскарження.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини 5 цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо належного оформлення касаційної скарги.

Згідно з частиною 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Також скаржником не додано до касаційно скарги документ про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі №120/3330/20-а повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя І.А. Васильєва