Справа № 640/23153/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

29 вересня 2021 року м. Київ № 640/23153/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) з позовом до Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001 код юридичної особи: 00015622), в якому просить суд:

- стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 128 905, 54 грн. заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 01.08.2019 по 29.04.2020;

- стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 12 500 витрат на професійну правову допомогу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.09.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Суд вирішив стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) 128 905, 54 грн. (сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот п`ять гривень п`ятдесят чотири копійки) заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 01.08.2019 по 29.04.2020.

Проте, судом не було вирішено питання про стягнення на корить позивача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки представником позивача в позовній заяві було зазначено, що докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення по справі.

13.09.2021 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 12 500 грн., до якої додано квитанцію про сплату позивачем 12 500 грн. за договором від 01.08.2019 №147-ЖВ-АО.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на те, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.09.2021 по справі №640/23153/20 прийнято у порядку спрощеного (письмового) провадження, розгляд питання щодо ухвалення додаткового судового рішення здійснюється в тому самому порядку, що й прийняття судового рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору про надання правової допомоги № 147-ЖВ-АО від 01.08.2019, укладеним між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Сенсум», між позивачем та керуючим партнером Навроцьким Д.М. було підписано Заявку № 4 від 21.09.2020, предметом якої є аналіз документів, визначення правової позиції, підготовка позовної заяви та юридичний супровід судового спору про стягнення з Міністерства юстиції України середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного виконавця.

Позивач та AO «Сенсум» у п. 2.1 заявки погодили, що вартість надання послуг згідно цієї заявки буде обраховуватися згідно погодинної оплати ставки на підставі актів наданих послуг. Оплата має бути проведена протягом 20 робочих днів з моменту підписання Акту приймання-передачі послуг.

Згідно переліку уповноважених осіб та системи тарифів адвокатського об`єднання, Жадобін Віталій Ігорович є керуючим партнером, розмір оплати за годину якого складає 2 500, 00 грн.

Протягом 21.09.2020 - 22.09.2020 AO «Сенсум» надало ОСОБА_1 правничу допомогу, опис якої зазначений у акті № 4 приймання правничої допомоги від 22.09.2020. Загальна вартість наданої правової допомоги склала 12 500 грн.

Разом з заявою про ухвалення додаткового судового рішення, представником позивача долучено до матеріалів справи квитанцію про оплату витрат на правову допомогу в розмірі 12 500, 00 грн.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву наведено заперечення стосовно співрозмірності витрат на правову допомогу, в яких зазначено, що дана справа слухається за правилами спрощеного позовного провадження, є типовою та не потребує значних витрат часу, а особисті досягнення адвоката не можуть впливати на необґрунтовану вартість послуг.

Також, 22.09.2021 до суду надійшли заперечення відповідача на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в яких зазначено про допущення арифметичних помилок в Акті приймання юридичних послуг, а саме - підготовка позовної заяви - 60 хв. 7500,00 грн.

Так, відповідно до Акта приймання юридичних послуг адвокат Жадобін В. І. займався підготовкою позовної заяви 60 хвилин при вартості послуг 2500 грн. за годину, тобто: 2500x1=2500 грн., але не 7500 грн., як зазначено в Акті.

Окрім того, відповідач наголосив, що згідно з Актом пункти «Загальна вартість прийнятих Юридичний послуг 2500 грн.» та «Розмір Преміальної винагороди 10 грн» суперечать пункту «Усього до плати 12500 грн».

Проаналізувавши зміст наданих представником позивача документів на підтвердження витрат на правову допомогу, зокрема, звіривши дані, зазначені в Акті приймання юридичних послуг, суд погоджується із доводами відповідача, викладеними в запереченнях від 22.09.2021 та зазначає, що наведені в Акті числові зазначення не відповідають один одному та не узгоджуються в частині визначення вартості підготовки позовної заяви погодинному розміру оплати праці представника позивача, оскільки година праці представника позивача оцінена в 2 500 грн., водночас написання позовної заяви, яке згідно Акта зайняло 60 хв. - тобто 1 год., визначено в розмірі 7 500, 00 грн.

Також, суд погоджується з доводами представника відповідача відносно того, що даний позов вже є третім позовом, поданим АО «Сенсум» в інтересах ОСОБА_1 у справах про стягнення заробітної плати за час затримки виконання судового рішення.

Тобто, суд зазначає, що представником позивача частково було здійснено аналогічні дії в тій самій категорії справ, які стосуються захисту прав та інтересів ОСОБА_1 щодо стягнення заробітної плати за час затримки виконання судового рішення, а тому дана справа не потребувала додаткового аналізу, вивчення, збору практики та підготування правової позиції, так як є аналогічною за своєю суттю з попередніми.

Враховуючи встановлені обставини, суд зазначає, що розмір витрат на правову допомогу, який складає 12 500, 00 грн., є необґрунтованим та є дещо завищеним в порівнянні з фактичних обсягом виконаних представником позивача робіт.

Зокрема, суд зазначає, що фактично на підготовку позовної заяви представником позивача було витрачено лише годину часу, що згідно з розцінками, наведеними в системі тарифів адвокатського об`єднання складає 2 500, 00 грн., при цьому, ані матеріали позовної заяви, ані матеріали заяви про ухвалення додаткового судового рішення не містять іншого визначення суми щодо складання позовної заяви, яка була б фіксованою та складала б 7 500, 00 грн., як це зазначено в Акті №4.

За таких обставин, враховуючи складність даної справи, прийняття позитивного рішення на користь позивача, значення справи для позивача, та аналіз розрахунку понесених витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_1 , а саме в розмірі 5000, 000 грн.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про стягнення на користь позивача витрат на професійну правову допомогу у повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001 код юридичної особи: 00015622) понесені ним витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5 000, 00 грн. (п`ять тисяч гривень).

3. В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа