Справа № 520/9204/21
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 вересня 2021 року № 520/9204/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Севастьяненко К.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов., м. Харків, 61145, ), державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Волкова Павла Олександровича (юридична адреса: м. Харків, 61022, м-н. Свободи, 5, Держпром, під`їзд 6, поверх 2) та старшого інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Слюсаря Олександра Олександровича (юридична адреса: м. Харків, 61022, м-н. Свободи, 5, Держпром, під`їзд 6, поверх 2) про визнання протиправним та скасування припису і постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати припис від 05.05.2021 №221-ДК/0119Пр/03/01/-21, винесений головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобурлуцькому, Вовчанському, Печенізькому, Чугуївському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель - державними інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Волковим Павлом Олександровичем;

-визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 11.05.2021 №221-ДК/0080По/08/01/-21, винесену начальником відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобурлуцькому, Вовчанському, Печенізькому, Чугуївському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - старшим інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Слюсарем Олександром Олександровичем.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що оскаржувані припис та постанова прийняті відповідачем необґрунтовано та без урахування усіх обставин, відтак підлягають скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою суду від 01.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження.

Відповідач 25.06.2021 надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вказав, що у спірних правовідносинах діяв в межах наданих повноважень, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою суду від 08.07.2021 залучено до участі у справі №520/9204/21 в якості співвідповідачів державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Волкова П.О. та старшого інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Слюсаря О.О.

Представником позивача 16.09.2021 подано відповідь на відзив, згідно змісту якого просив задовольнити вимоги викладені у позовній заяві щодо визнання протиправним та скасування припису №221-ДК/0119Пр/03/01/-21 про усунення порушень земельного законодавства від 05.05.2021 та про визнання протиправною та скасування постанови №221-ДК/0080По/08/01/-21 від 11.05.2021.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суддя Севастьяненко К.О. з 30.08.2021 по 17.09.2021 включно перебувала на лікарняному.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до вимог статей 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» Державними інспекторами, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 221- ДК від 15.04.2021, проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності щодо земельної ділянки державної форми власності розташованої на території Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області орієнтовною площею 0,22 га. яка розташована та або поруч із земельною ділянкою кадастровий номер :01:009:0183.

За результатами перевірки складено акт 27.04.2021 № 221- ДК/233/АП/09/01/-21.

Під час перевірки встановлено, що перевірено частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0183 орієнтованою площею 0,22 га. Земельна ділянка перебуває у користуванні ТОВ «Ліс 2003» на праві оренди згідно договору. Вся земельна ділянка знаходиться в прибрежно-захисній смузі Печенізького водосховища. На земельній ділянці виявлено ознаки господарського використання. В 20 м. від берегової смуги розміщено навіс із спортивним обладнанням. За навісом паралельно береговій смузі встановлено огорожу у вигляді секції металевого профілю. За секційною огорожею знаходиться земельна ділянка, що на праві суборенди використовується ОСОБА_1 . Земельна ділянка також входить до прибрежно-захисної смуги. На земельній ділянці вирощуються декоративні та лісові хвойні рослини. З двох сторін перпендикулярно лінії берега суборендована ділянка обмежена парканом, що побудований на бетонному фундаменті довжиною 32 та 47 метрів і висотою 2,5 метра. Власник вказаного паркану на момент перевірки не встановлений. Далі на схід, з четвертої сторони земельна ділянка відкрито межує з ділянкою, що на праві власниці належить ОСОБА_2 , матері ОСОБА_1 . На цій ділянці побудовано житловий будинок. Згідно матеріалам геодезичних вишукувань, що надані директором TOB «Ліс 2003» ОСОБА_3 , на частині суборендованої земельної ділянки площею 25 кв.м. побудована частина житлового будинку ОСОБА_1 та басейн. Встановлені огорожі та частина забудови порушують вимоги статей 61, 62, 96 Земельного кодексу України, статті 88 Водного кодексу України, статті 35 Закону України «Про охорону земель». Відповідальність передбачено статтею 211 Земельного кодексу України та статтею 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем складено припис від 05.05.2021 № 221 - ДК/0119Пр/03/01/-21, яким позивача зобов`язано усунути виявлені порушення вимог земельного законодавства, а саме статей 61, 62, 96 Земельного кодексу України, статті 88 Водного кодексу України, статті 35 Закону України «Про охорону земель», відносно об`єктів будівництва у прибережній захисній смузі на суборендованій земельній ділянці шляхом та у спосіб, що не суперечить чинному законодавству України, у 30-ти денний термін.

Також, уповноваженою особою відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.05.2021 №221-ДК/0109П/07/01/-21 та постанову про накладення адміністративного стягнення від 11.05.2021 № 221-ДК/0080По/08/01/-21.

Не погоджуючись з вказаними приписом та постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ч. 3 ст. 21 КАС України якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.

Відповідно до ст.14 Конституції України та ст.373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно із статтею 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19 червня 2003 року №963-IV (далі Закон №963-IV).

Відповідно до статті 2 вказаного Закону, основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Статтею 4 Закону № 963-IV передбачено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно зі статтею 5 Закону №963-IV, органом, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів є центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Положеннями ст.6 Закону №963-IV визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Згідно із статтями 9, 10 Закону № 963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні

ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;

передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;

проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;

звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель можуть мати й інші повноваження відповідно до закону.

Державні інспектори під час виконання службових обов`язків мають право на носіння форменого одягу встановленого зразка та використовувати спеціальні транспортні засоби з кольорографічним забарвленням і написом з емблемою в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтями 125 та 126 ЗК України регламентовано, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В абзаці 7 пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державній реєстрації прав підлягають право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Згідно пункту "б" частини 1 статті 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення як, зокрема, самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону № 963-IV самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочинну щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Таким чином, будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на земельну ділянку або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Як вже зазначалось судом, перевіряючими складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яким перевірено частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0183 орієнтованою площею 0,22 га. Земельна ділянка перебуває у користуванні ТОВ «Ліс 2003» на праві оренди згідно договору. Вся земельна ділянка знаходиться в прибрежно-захисній смузі Печенізького водосховища. На земельній ділянці виявлено ознаки господарського використання. В 20 м. від берегової смуги розміщено навіс із спортивним обладнанням. За навісом паралельно береговій смузі встановлено огорожу у вигляді секції металевого профілю. За секційною огорожею знаходиться земельна ділянка, що на праві суборенди використовується ОСОБА_1 . Земельна ділянка також входить до прибрежно-захисної смуги. На земельній ділянці вирощуються декоративні та лісові хвойні рослини. З двох сторін перпендикулярно лінії берега суборендована ділянка обмежена парканом, що побудований на бетонному фундаменті довжиною 32 та 47 метрів і висотою 2,5 метра. Власник вказаного паркану на момент перевірки не встановлений. Далі на схід, з четвертої сторони земельна ділянка відкрито межує з ділянкою, що на праві власниці належить ОСОБА_2 , матері ОСОБА_1 . На цій ділянці побудовано житловий будинок. Згідно матеріалам геодезичних вишукувань, що надані директором TOB «Ліс 2003» ОСОБА_3 , на частині суборендованої земельної ділянки площею 25 кв. м. побудована частина житлового будинку ОСОБА_1 та басейн. Встановлені огорожі та частина забудови порушують вимоги статей 61, 62, 96 Земельного кодексу України, статті 88 Водного кодексу України, статті 35 Закону України «Про охорону земель». Відповідальність передбачено статтею 211 Земельного кодексу України та статтею 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту акту взагалі не вбачається, яким чином позивач визначав межі ділянок, на яких встановив огорожі та частини забудов. При цьому, жодних доказів використання саме позивачем земельної ділянки матеріали справи не містять.

Суб`єктом владних повноважень жодним чином не підтверджено причетність ОСОБА_1 до частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0183.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі №520/18008/2020 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліс-2003" (, вул. Весніна, буд.5, м. Харків, Харківська обл., 61023) до Державної екологічної інспекції у Харківській області (61166, Харківська обл., місто Харків, вул. Бакуліна, буд.6, ) про визнання незаконним та скасування припису - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2021 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, рішення від 18.02.2021 залишено без змін.

Рішеннями судів визначено, що відповідно до договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення із земель лісового фонду для рекреаційного використання, яка знаходиться на території Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області від 02.08.2006 року, укладеного ТОВ "Ліс-2003" з Печенізькою районною державною адміністрацією Харківської області, орендодавець у відповідності з розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від « 02» лютого 2005 року за №40, надає, а орендар приймає на 50(п`ятдесят) років, в платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 9,9000 га, у т.ч. під лісами - 8,9718 га; під проїздами та проходами - 0,3657 га; під болотами - 0,5625 га. Зазначена земельна ділянка передана ТОВ «Ліс-2003» для розміщення будинків відпочинку та створення зони відпочинку. ТОВ "Ліс-2003" зверталось з клопотанням до Печенізькій районній державній адміністрації Харківської області про надання згоди на передачу в суборенду ТОВ «ДЮСШ РЕГІОН-ПЕЧЕНІГИ» (ТОВ «Спортивний клуб «Регіон Печеніги») частини земельної ділянки площею 0,6300 га (кадастровий номер :01:009:0183) та площею 0,2100 га (кадастровий номер :01:009:0269), які надані в оренду ТОВ «ЛІС-2003» відповідно до договору оренди земельної ділянки від 02 серпня 2006 року.

Згідно ч. 5 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія акту фактичного обстеження земельних ділянок рекреаційного призначення, що розташовані на території Печенізької селищної ради за межами населеного пункту постійно діючої комісії з питань розгляду звернень громадян від 14.01.2020, за змістом якого Враховуючи вимоги ст. 2, ч. ч, 1, 3, 7 ст. 13, ч. ч. 3, 8 ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», з виїздом на місце (на письмове звернення громадянина ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 від 30.12.2020 щодо проведення перевірки дотримання вимог законодавства при використанні прибережної захисної смуги Печенізького водосховища) земельних ділянок за кадастровими номерами :01:009:0182; :01:009:0183, які знаходяться в користуванні (на умовах оренди ТОВ «ЛІС-2003»).

По факту обстеження зафіксовано розміщення в прибережній смузі Печенізького водосховища огорож та споруд, а саме: дерев`яна огорожа на фундаменті перпендикулярно водосховищу; споруда на сваях; споруда; металева огорожа паралельно та перпендикулярно водосховища; дерев`яна огорожа перпендикулярно до водосховища; 2 дерев`яних навіса; металева огорожа паралельно водосховищу; за огорожею (об`єкт №7), зі слів представника ТОВ «Ліс -2003», частіша будівлі; дерев`яна огорожа на фундаменті та частково металева огорожа; споруда, частково на сваях; дерев`яний паркан перпендикулярно водосховищу; двоповерхова будівля; будиночок. Проведено фотофіксацію вказаних вище об`єктів. Враховуючи неможливість провести достовірні заміри рулеткою, комісія дійшла висновку, що для точного визначення замірів вищезазначених об`єктів необхідно залучення організації, яка має відповідний сертифікат для проведення геодезичних робіт.

Вказаним актом зобов`язано директора ТОВ «ЛІС-2003» ОСОБА_3 протягом 5 робочих днів надати на розгляд постійно діючої комісії з питань розгляду звернень громадян Печенізької районної державної адміністрації дозвільні документи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: взяти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Так, критерій прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: - має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; - зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення позову.

При розгляді даної справи відповідач не довів обґрунтованості та правомірності оскаржуваного рішення, винесеного за результатами проведеної перевірки.

Таким чином, оскаржуваний припис від 05.05.2021 №221-ДК/0119Пр/03/01/-21, який складено у відношенні позивача, прийнято відповідачем необґрунтовано, відтак останній підлягає скасуванню.

Щодо частини позовних вимог визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.05.2021 №221-ДК/0080По/08/01/-21, судом встановлено наступне.

У постанові від 11.05.2021 зазначено, що забудована частина земельної ділянки порушує вимоги ст. 61, 62, 96 Земельного Кодексу України ст. 88 Водного Кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель» тим самим утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого порушенням правил використання земель, використання їх не за цільовим призначенням та визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53.

Завдана матеріальна шкода у розмірі 615,77 грн. розрахована, як шкода, заподіяна внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Самовільне зайняття земельної ділянки утворює склад іншого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі, що складає 170,0 грн. обраховано також у відповідності до санкції ст. 53-1 КУпАП (у розмірі від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Згідно з положеннями ст. 27 КУпАП, штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

З огляду на вказане, суд вбачає неправильне застосування статтей Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи висновки суду про протиправність та необхідність скасування припису від 05.05.2021 №221-ДК/0119Пр/03/01/-21, суд дійшов до висновку про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.05.2021 №221-ДК/0080По/08/01/-21, як похідної вимоги.

Інші доводи сторін судом вивчені, проте не впливають на висновки суду.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов., м. Харків, 61145, ), державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Волкова Павла Олександровича (юридична адреса: м. Харків, 61022, м-н. Свободи, 5, Держпром, під`їзд 6, поверх 2) та старшого інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Слюсаря Олександра Олександровича (юридична адреса: м. Харків, 61022, м-н. Свободи, 5, Держпром, під`їзд 6, поверх 2) про визнання протиправним та скасування припису і постанови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис від 05.05.2021 №221-ДК/0119Пр/03/01/-21, винесений головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобурлуцькому, Вовчанському, Печенізькому, Чугуївському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель - державними інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Волковим Павлом Олександровичем.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 11.05.2021 №221-ДК/0080По/08/01/-21, винесену начальником відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобурлуцькому, Вовчанському, Печенізькому, Чугуївському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - старшим інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Слюсарем Олександром Олександровичем.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1816,0 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов., м. Харків, 61145, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 вересня 2021.

Суддя Севастьяненко К.О.