Справа № 310/4995/21
Суддя: Вайнраух Л. А.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/4995/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді: Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання: Соколової О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердянськ в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (учасників справи) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області, Бердянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, третя особа: поліцейський відділу реагування патрульної поліції Бердянського районного відділу поліції Головного управління поліції національної поліції України в Запорізькій області сержант Шайтанов Валентин Андрійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, який подано в порядку адміністративного судочинства,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача за довіреністю адвокат Вовненко І.В. 11.06.2021 в інтересах позивача звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом, згідно з уточненим позовом просить скасувати постанову серії БАБ №986002 від 01.06.2021, винесену поліцейським відділу реагування патрульної поліції Бердянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції України в Запорізькій області сержантом Шайтановим Валентином Андрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП закрити.

За змістом позову 01.06.2021 позивач уклав договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно з п.1.1. якого продавець ОСОБА_2 зобов`язується передати у його власність транспортний засіб марки ЗАЗ - DAEWOO модель Т 13110, 2004 року випуску. Під час оформлення договору купівлі-продажу автомобіля та його перереєстрації у територіальному сервісному центрі 2344 РСЦ МВС в Запорізькій області у м. Бердянську, продавець ОСОБА_2 повідомив покупця про те, що на транспортному засобі відсутнє сучасне кріплення номерних знаків. Так, колишній власник закріплював номерні знаки для надійності на саморізи (шурупи), тому позивач також повинен був закріпити номерні знаки тотожним способом, для чого необхідні спеціальні інструменти й при собі їх не було в наявності. Відповідно, необхідно було звернутись до СТО. Автомобіль постійно обслуговувався на СТО по Мелітопольському шосе у м. Бердянську, таким чином, у телефонному режимі ОСОБА_1 домовився з працівниками СТО про виконання роботи з закріплення номерних знаків. Як зазначає позивач, приблизно о 14-00 годині 01.06.2021, він, разом із ОСОБА_2 , його дружиною ОСОБА_3 , вийшли з приміщення сервісного центру 2344 у м. Бердянську, на вказаному транспортному засобі попрямували до СТО, номерні знаки розташували спереду під лобове скло і під заднє скло автомобіля.

Так, о 14-09 годині 01.06.2021 транспортний засіб під керуванням позивача на перехресті вул. Довганюка/ пр. Східний у м. Бердянську зупинено поліцейським сержантом Шайтановим В.А. , якому ОСОБА_5 пояснив вищевикладені обставини. Свої заперечення позивач проти порушення правил дорожнього руху склав у письмовому вигляді у формі пояснень і передав останньому. Проте, як вказує позивач, поліцейський у службовому автомобілі склав постанову про порушення п. 2.9 в ПДР України та притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КАС України у виді штрафу в сумі 850,00 гривень, яку, коли вийшов із автівки, зачитав водію.

Позивач стверджує, що категорично не згоден із постановою, як такою, що ухвалена всупереч вимогам законодавства України, які регулюють відносини в сфері дорожнього руху, без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, які потрібні для об`єктивного розгляду справи, за відсутності належних і допустимих доказів. Додатково ОСОБА_5 наголошує на відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, - як його об`єктивної, так і суб`єктивної сторони. Зокрема, він стверджує, що конкретний час встановлення номерних знаків після їх отримання законодавчо не врегульований.

За змістом позовної заяви, ОСОБА_5 вказує й на порушенні під час розгляду справи Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що передує винесенню постанови у справі про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 10.11.2015 № 1408/27853.

На підставі наведеного, із посиланням на ст.247, 251 КУпАП, ст. 77, 286 КАС України, позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 06.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за вищевказаним позовом, визначено дату, час і місце проведення судового розгляду справи по суті без повідомлення (виклику) сторін (учасників справи) за наявними у справі матеріалами, визначено строк для подання відповідачем відзиву на позов до початку судового засідання.

Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було за відсутності відповідних заяв та клопотань.

Копія ухвали суду отримана відповідачами 24.09.2021 та 21.09.2021 відповідно, третьою особою - 21.09.2021, що підтверджено відповідними доказами - поштовим повідомленням та розписками, які наявні у матеріалах справи.

Проте, відповідачі не скористались своїм правом, врегульованим ч.4 ст. 159, ч.5 ст.162 КАС України, відзиву на позов не подали, поважних причин його неподання не повідомили. Тому, на підставі ч.6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як передбачено ч.1 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За змістом ч.5,6 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Так, відповідно до ухвали від 06.07.2021 У задоволенні клопотань представника позивача адвоката Вовненко І.В. про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, поданого згідно з ч.5 ст.262 КАС України, та клопотання про витребування доказів відмовлено.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як врегульовано ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п.3 ч.3 ст.286 КАС України).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ця норма розповсюджується й на справи про адміністративні правопорушення.

Ст.280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі ст.222 КУпАП, правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, відноситься до компетенції Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За змістом ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в позовній заяві наполягає на відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП. Вважає, що постанова винесена без врахування всіх доказів та фактичних обставин справи, із порушенням порядку розгляду справи.

У відповідності до ч. 2, 4-5 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У цьому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ст.14 Закону України «Про дорожній рух» унормовано, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, серед іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. Учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Національної поліції, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Для того, щоб вчинок можна було кваліфікувати, як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

У п.24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно зі ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до п.2.9 «в» ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, 2.9. водієві забороняється: в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: закріплений не в установленому для цього місці.

Судом встановлено, що 01.06.2021 о 14-11 годині третьою особою сержантом поліції Шайтановим В.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №986002 від 01.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень внаслідок порушення п.2.9 «в» ПДР. Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , 01.06.2021 року о 14-09 годині в м. Бердянську на перехресті вул. Довганюка/ пр. Східний здійснював рух ТЗ без номерного знаку, чим порушив п. 2.9. «в» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП. Додатками до постанови зазначено матеріали справи, відеозапис з бодікамери та реєстратора Xiaomi, яких до суду не надано.

Позивач надав у додатках до позовної заяви копію договору купівлі-продажу 2344/2021/2610860 транспортного засобу, укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , предметом якого є передання у власність покупцеві транспортного засобу марки ЗАЗ-Daewoo, моделі Т13110, 2004 р.в., зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрованого за продавцем 01.06.2001 підрозділом МВС ТСЦ 2344; копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , відповідно до якого реєстраційний номер вказаного вище автомобіля НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_1 01.06.2021 у ТСЦ 2344.

У матеріалах справи міститься копія оскаржуваної постанови від 01.06.2021 серії БАБ №986002, за підписом особи, яка її винесла, та позивача ОСОБА_1 , зокрема, у графі про роз`яснення прав відповідно до ст.268 КУпАП, строку оскарження згідно зі ст. 289 КУпАП та у графі 9 щодо отримання її копії.

Ч.6 ст.121 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, зокрема, за експлуатацію транспортного засобу без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим. Відповідно до примітки до ст.121 КУпАП під транспортними засобами у ст.121-126, 127-1 - 128-1, ч.1, 2 ст. 129, ст.132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Із врахуванням санкції ч.6 ст.121 КУпАП (штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), суд встановив, що на позивача накладено адміністративне стягнення у сумі 850,00 гривень, тобто, у передбаченому законом розмірі.

При розгляді справи суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Крім того, ч.1-4 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вказані норми адміністративного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок щодо доказування правомірності та обґрунтованості свого рішення, зокрема, події адміністративного правопорушення та наявності його складу у діях позивача.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачами в порушення наведених вимог ст.77 КАС України не доведено правомірності оскаржуваної постанови, як і наявність події і складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності.

Відповідно, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, - закриттю з підстав, встановлених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, - за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у сумі 420,40 гривень підлягає компенсації на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції, оскільки відповідачем у справі виступає посадова особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області, яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, шляхом стягнення зазначеної суми.

Керуючись ст. 2, 6, 8, 9, 12, 72-79, 132, 139, 143, 159, 205, 229, 241-246, 257, 262, 269-272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області, Бердянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, третя особа: поліцейський відділу реагування патрульної поліції Бердянського районного відділу поліції Головного управління поліції національної поліції України в Запорізькій області сержант Шайтанов Валентин Андрійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №986002 від 01.06.2021, винесену відносно ОСОБА_1 поліцейським відділу реагування патрульної поліції Бердянського районного відділу поліції Головного управління поліції національної поліції України в Запорізькій області сержантом Шайтановим Валентином Андрійовичем, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 гривень на користь держави.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код за ) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 454,00 гривень (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головне управління Національної поліції України в Запорізькій області, , адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд.29.

Бердянський районний відділ поліції Головного Управління Національної поліції України в Запорізькій області, , адреса місцезнаходження: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Грецька, буд.5.

Поліцейський відділу реагування патрульної поліції Бердянського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Запорізькій області сержант Шайтанов Валентин Андрійович, адреса для листування: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Грецька, буд.5, інші дані не відомі.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на судове рішення, із врахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України, може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Копію рішення суду невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду складено та підписано 29.09.2021.

Суддя Л. А. Вайнраух