Справа № 640/10470/21
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кузьмишиної О.М.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Печерської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2021 року (розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Луол» до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Луол» (далі - позивач, ТОВ «Гранд Луол») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач) у якому просить, з урахуванням збільшення позовних вимог:

- визнати протиправним рішення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про відмову у присвоєнні поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва», яка викладена у листі Печерської районної у місті Києві державної адміністрації (вих.№105/01-323/В-100 від 22 лютого 2021 року);

- зобов`язати Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію присвоїти поштову адресу закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства відмовив у присвоєнні поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва». Протиправність спірної відмови позивач мотивує тим, що починаючи з 01 січня 2020 року, внаслідок змін у законодавстві України, у забудовників відсутній обов`язок укладати з органами місцевого самоврядування договори про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та обов`язок перераховувати до місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про відмову у присвоєнні поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва», яка викладена у листі Печерської районної у місті Києві державної адміністрації (вих.№105/01-323/В-100 від 22 лютого 2021 року).

Зобов`язано Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію присвоїти поштову адресу закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва».

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем у справі подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Луол» є замовником будівництва та власником закінченого будівництвом об`єкта: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва».

15 липня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Луол» отримало сертифікат №ІУ56 від 30 червня 2020 року про відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтвердження його готовності до експлуатації.

10 лютого 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Луол» звернулось до Управління (Центру) надання адміністративних послуг Печерського району із заявою щодо присвоєння поштової адреси закінченого будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва».

22 лютого 2021 року Печерська районна в місті Києві державна адміністрація прийняла рішення про відмову у присвоєнні поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва», яке оформлене листом вих.№105/01-323/В-100.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову цінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 20 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація приймає рішення про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадку та порядку, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частин першої, другої, третьої, дев`ятнадцятої, двадцятої статті 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.

Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Адреса не присвоюється:

1) тимчасовим спорудам;

2) будівлям та спорудам, що є приналежністю відповідної будівлі або споруди або їх складовою частиною;

3) іншим об`єктам нерухомого майна, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна (далі - Порядок присвоєння адрес).

Підставами для відмови у прийнятті місцевою державною адміністрацією рішення про присвоєння, зміну, коригування адреси є:

1) розміщення об`єкта за межами території, на яку поширюються повноваження місцевої державної адміністрації;

2) наявність у Реєстрі будівельної діяльності рішення органу з присвоєння адреси з цього питання;

3) наявність підстав, визначених частиною п`ятнадцятою цієї статті, - у разі зміни адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта.

Органу з присвоєння адреси забороняється вимагати від замовника додаткові документи для прийняття рішення про присвоєння, зміну, коригування адреси, якщо вони не передбачені цим Законом.

Додаткові документи та інформацію, необхідні для прийняття рішення про присвоєння, зміну, коригування адреси, орган з присвоєння адреси отримує відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги».

Орган з присвоєння адреси при виконанні повноважень, визначених цією статтею, має право доступу до інформаційних ресурсів та баз даних в обсязі та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку визначення адрес.

Порядок присвоєння, реєстрації адрес об`єктів нерухомості та всіх змін у них, включаючи анулювання, а також порядок ведення реєстру адрес у місті Києві встановлює Положення про реєстр адрес у місті Києві, затверджене рішенням Київської міської ради від 22 травня 2013 року №337/9394.

Приписами пунктів 4.1, 4.2 Положення визначено, що присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна здійснюється шляхом видання розпорядчих документів Департаментом містобудування та архітектури або районними в місті Києві державними адміністраціями з подальшим їх внесенням до Реєстру адрес.

Розгляд питань присвоєння поштових адрес здійснюється за клопотаннями фізичних та юридичних осіб (заявників) в установленому порядку.

Згідно з пунктом 4.17 вказаного Положення до заяви про присвоєння поштової адреси додаються такі документи:

- завірена в установленому порядку копія документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку чи право користування земельною ділянкою (за необхідності);

- для фізичної особи - копія паспорта, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або документ, що його заміняє;

- для юридичної особи та фізичної особи - підприємця - копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

- завірена в установленому порядку копія правовстановлюючого документа на об`єкт нерухомого майна, а для новозбудованих об`єктів - зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації;

- копія виконавчого (контрольно-геодезичного) знімання, зареєстрованого в містобудівному кадастрі міста Києва (для закінченого будівництвом об`єкта);

- довідка Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (при цьому показники загальної площі (площ) та функціонального призначення об`єкта в цій довідці мають відповідати фактичним показникам загальної площі (площ) та функціонального призначення) або рішенню Київської міської ради про звільнення від сплати пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (при цьому показники загальної площі (площ) та функціонального призначення об`єкта в такому рішенні мають відповідати фактичним показникам загальної площі (площ) та функціонального призначення);

- копія технічного паспорта об`єкту нерухомого майна, виготовленого відповідним суб`єктом господарювання згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна».

У разі надання неповного комплекту документів, зазначених у цьому пункті, відсутності підстав для присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси заявнику протягом 10 робочих днів надається вмотивована письмова відмова.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 лютого 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Луол» звернулось до Управління (Центру) надання адміністративних послуг Печерського району із заявою щодо присвоєння поштової адреси закінченого будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва». До заяви додано такі документи: 1) копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №10431130 від 08 жовтня 2013 року; 2) копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №10430189 від 08 жовтня 2013 року; 3) копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №10429226 від 08 жовтня 2013 року; 4) копія Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №925997 від 19 листопада 2010 року; 5) копія виконавчого (контрольно-геодезичного) знімання; 6) копія технічного паспорту на житловий будинок від 01 червня 2020 року; 7) копія виписки з ЄДРПОУ; 8) копія сертифікату №ІУ56 від 15 липня 2020 року; 9) копія акта готовності об`єкта до експлуатації від 30 червня 2020 року; 10) копія довіреності від 18 вересня 2019 року; 11) копія паспорта.

22 лютого 2021 року Печерська районна в місті Києві державна адміністрація прийняла рішення про відмову у присвоєнні поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва», яке оформлене листом вих.№105/01-323/В-100.

Рішення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про відмову у присвоєнні поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту мотивоване тим, що позивачем не надано довідку Департаменту економіки та інвестицій про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва або рішення Київської міської ради про звільнення від сплати пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва.

Дійсно, за змістом пункту 4.17 Положення до заяви про присвоєння поштової адреси, крім іншого, додається довідка Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва або рішення Київської міської ради про звільнення від сплати пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва.

Частинами другою, третьою, дев`ятою статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній до 01 січня 2020 року) передбачалось, що Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Зі змісту статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній до 01 січня 2020 року) вбачається, що передумовою для сплати пайової участі є укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Проте, 01 січня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» №132-ІХ від 20 вересня 2019 року, яким статтю 40 виключено з тексту Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» договори про сплату пайової участі, укладені до 01 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» не передбачає жодних положень щодо укладення договорів про сплату пайової участі після 01 січня 2020 року. Натомість, пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» передбачає виключно виконання умов договорів про сплату пайової участі, які були укладені до 01 січня 2020 року.

Тобто, пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» поширюється на тих забудовників (замовників будівництва), які до 01 січня 2020 року уклали договори про сплату пайової участі, але не здійснили відповідні платежі станом на 01 січня 2020 року.

Натомість, Положення про реєстр адрес у місті Києві, затверджене рішенням Київської міської ради від 22 травня 2013 року №337/9394 не приведене у відповідність до законодавства України, чинного з 01 січня 2020 року, у частині встановлення обов`язку додавати до заяви про присвоєння поштової адреси довідку про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва або рішення Київської міської ради про звільнення від сплати пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва - виключно для тих заявників, які уклали відповідні договори до 01 січня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01 січня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Луол» не укладало з Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Києва.

Так, у пункті 12 Акта готовності об`єкта до експлуатації від 30 червня 2020 року відсутні посилання на договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Києва. На підставі вказаного Акта готовності об`єкта до експлуатації Державна архітектурно-будівельна інспекція України видала Товариству з обмеженою відповідальністю «Гранд Луол» сертифікат №ІУ56 від 30 червня 2020 року про відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтвердження його готовності до експлуатації.

Більш того, у спірній відмові, оформленій листом вих.№105/01-323/В-100 від 22 лютого 2021 року, Печерська районна в місті Києві державна адміністрація не зазначає про наявність договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Києва, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд Луол» до 01 січня 2020 року з уповноваженим органом.

Зі змісту положень статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, що діяла до 01 січня 2020 року) вбачається, що передумовою для сплати пайової участі є укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Зміни в чинному законодавстві України, які набули чинності з 01 січня 2020 року, мали наслідком виключення зі змісту Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» правових норм, що встановлювали порядок укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту (статті 40).

Отже, станом на дату звернення до відповідача із заявою про присвоєння поштової адреси (10 лютого 2021 року), у позивача відсутній обов`язок укладати договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Києва та, як наслідок, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Луол» не зобов`язане сплачувати пайову участь у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва.

Як стверджує позивач, станом на дату звернення до відповідача із заявою про присвоєння поштової адреси (10 лютого 2021 року), так і на даний час, позивач позбавлений можливості надати довідку Департаменту економіки та інвестицій про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва або рішення Київської міської ради про звільнення від сплати пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, оскільки станом на 01 січня 2020 року не було укладено договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Києва.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про відмову у присвоєнні поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва», оформленого листом вих.№105/01-323/В-100 від 22 лютого 2021 року.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином, у випадку визнання індивідуального акта протиправним, суд застосовує правові наслідки у вигляді його скасування.

З огляду на встановлену протиправність рішення відповідача про відмову у присвоєнні поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту, враховуючи положення частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування рішення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про відмову у присвоєнні поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва», оформленого листом вих.№105/01-323/В-100 від 22 лютого 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач надав відповідачу усі документи та відомості, які передбачені чинним законодавством, а також виконав усі умови для отримання рішення про присвоєння поштової адресу закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва».

Натомість, відповідач прийняв протиправне рішення про відмову у присвоєнні поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва», яка викладена у листі Печерської районної у місті Києві державної адміністрації (вих.№105/01-323/В-100 від 22 лютого 2021 року).

Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України). Відтак, обираючи спосіб захисту прав позивача, суд має зважати на ефективність такого захисту. Ця мета є тотожною ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод: кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», п. 64).

Засіб юридичного захисту має бути ефективним в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18 грудня 1996 року у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), п. 95).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 грудня 2019 року у справі № 509/1350/17 зазначила, що суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Тобто, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача, як зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення є доцільним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив в його задоволенні.

Враховуючи те, що відповідач у межах даної справи розглянув документи позивача та протиправно відмовив у присвоєнні поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту, не вказавши у спірному рішенні інших підстав, крім тих, що розглянуті у межах даної справи, належним способом захисту порушеного права є саме зобов`язання відповідача присвоїти поштову адресу закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з центром дозвілля та торгівлі, спортивно-оздоровчими приміщеннями та паркінгом у пров. Кленовому, 7, 7-А, 7-Б, вул. Кіквідзе, 41-А, 41-43 у Печерському районі м. Києва».

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній висновку про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Печерської районної в місті Києві державної адміністрації - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

О.М. Кузьмишина