Справа № 160/11415/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
Розпорядженням голови Новомосковської районної державної адміністрації № 354-р-12 від 24.03.2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) членам ФГ «Скаловий» на території Орлівщинської сільської ради надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Скаловий» на території Орлівщинської сільської ради у розмірі:
- ОСОБА_1 - 5,08 га (вартістю 105280,15);
- ОСОБА_2 - 5,08 га (вартістю 105280,15);
- ОСОБА_3 - 5,08 га (вартістю 105280,15);
- ОСОБА_4 - 5,08 га (вартістю 105280,15)
за рахунок земель фермерського господарства, наданих гр. ОСОБА_1 в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства за межами населеного пункту Орлівщинської сільської ради.
Пізніше розпорядженнями голови Новомосковської районної державної адміністрації від 19.03.2019 року та від 08.01.2020 року були внесені зміни до вищезазначеного розпорядження від 24.03.2012 року № 354-р-12, якими замінено слова в пунктах 1 та 2 « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » у відповідних відмінках та слова в пунктах 1 та 2 «Чепіль» на «Чепиль».
10.06.2021 року листом Піщанської сільської ради від 10.06.2021 року №184/02-25 позивачу надано відповідь, про те що клопотання розглянуто постійною комісією з питань містобудування, земельних відносин та охорони природи та надано зауваження, а саме: відсутній витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку та в клопотанні не зазначено цільове призначення земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю).
Позивач усунув недоліки шляхом надання запитуваного витягу.
За результатами голосування з 20 присутніх депутатів Піщанської сільської ради проголосували «за» -3; «проти» - 17, «утримались» - 1. За результатами голосування рішення не прийнято.
Як зазначено відповідачем у відзиві, при прийнятті рішення встановлено невідповідність наданих документів чинному законодавству, а саме: відсутні заяви членів Фермерського господарства «Скаловий» про передачу у власність земельної ділянки із земель цього господарства та рішення загальних зборів членів фермерського господарства, що є прямим порушенням інтересів членів фермерського господарства.
Під час вирішення спору по суті, суд виходить з такого.
Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно із частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою та регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначає Закон України «Про землеустрій» (далі - Закон № 858).
Приписами статті 1 Закону України «Про землеустрій» визначено, що проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.
Відповідно до статті 22 Закону № 858 встановлено, що землеустрій здійснюється на підставі, в тому числі, рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою.
Згідно зі статтею 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Умовами статті 30 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.
Положеннями статті 56 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).
Відповідно до частини 1 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Згідно із частиною 2 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.
Відповідно до частини 6 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Відповідно до частини 12 статті 186 Земельного кодексу технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу; у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем; у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.
Таким чином, підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу раніше сформованих земельних ділянок, що перебувають у користуванні, без зміни їх цільового призначення є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок користувачем, погоджена власником/розпорядником земельної ділянки. При цьому, право на звернення за погодженням на поділ земельної ділянки має користувач, заставодержатель і власник земельної ділянки.
Судом встановлено, що розпорядженням голови Новомосковської районної державної адміністрації № 354-р-12 від 24.03.2012 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Скаловий» на території Орлівщинської сільської ради.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 07.04.2021 року у справі №0640/4182/18 проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.
Надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта.
Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.
Так, згідно з частиною першою статті 25 Закону № 858-IV документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, до видів якої належить технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (пункт «й» частини другої статті 25).
За загальним правилом, визначеним положеннями статті 50 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.
З аналізу наведеної позиції Верховного Суду, судом встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.
Суду не надано доказів отримання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.
Позивачу, як користувачу спірної земельної ділянки, було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Скаловий» на території Орлівщинської сільської ради.
Відведення земельних ділянок врегульовано нормами статті 118 Земельного кодексу України, на які посилається відповідач.
Більше того, у відповідності до протоколу рішення №1 членів ФГ «Скаловий» від 15.02.2016 року, членами ФГ було вирішено підготовити документи для безоплатної передачі членам фермерського господарства у приватну власність з раніше наданої їм у користування земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Орлівщанської сільської ради.
Таким чином, членами ФГ «Скаловий» вирішено саме відвести земельні ділянки у власність, а не здійснити поділ земельної ділянки.
Отже, порядок реалізації рішення членів СГ «Скаловий» встановлений статтею 13 Закону України «Про фермерське господарство» та статтею 118 Земельного кодексу України.
У відповідності статті 13 Закону України «Про фермерське господарство» члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).
Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю).
Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство.
Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах.
У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.
Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» від 08.08.1995 №720/95, що визначив засади обчислення розмірів земельних часток (паїв), пай обчислюється не у фізичних, а в умовних (кадастрових) гектарах.
Враховуючи вище зазначене, фермерське господарство на підставі рішення загальних зборів своїх членів звертається до сільської ради з клопотанням про приватизацію земель господарства.
У відповідності до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України у клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.
До клопотання додаються:
- заява громадянина - члена фермерського господарства про передачу йому у власність земельної ділянки із земель цього господарства;
- копія документа, що посвідчує особу (паспорт громадянина України);
- графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки, визначене за проектом приватизації;
- довідка про відсутність раніше набутого права на земельну частку (пай).
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідач виконав покладений на нього частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Судові витрати розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна