Справа № 140/3727/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року ЛуцькСправа № 140/3727/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В, розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати заробітної плати за роботу у надурочний час, у святкові, неробочі і вихідні дні та у нічний час; зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату під час чергування на акцизному складі Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопаливно-енергетична компанія» (далі - ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія») у період з 05 грудня 2018 року по 22 листопада 2019 року, а саме: за 649 годин 30 хвилин за роботу у надурочний час, у святкові, неробочі і вихідні дні у подвійному розмірі годинної ставки зверх окладу, а за 680 годин роботи у нічний час у підвищеному розмірі 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

В обґрунтування позову позивач вказав, що у період з 05 грудня 2018 року по 20 листопада 2019 року він обіймав посаду заступника начальника відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області. У цей період роботи на підставі затверджених графіків чергувань його було залучено до чергування на акцизному складі ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» (Волинська область, Луцький район, село Рованці, вулиця Промислова, 3) у нічний та надурочний час, у вихідні, святкові та неробочі дні. Проте відповідач як роботодавець не провів нарахування та виплату заробітної плати згідно з графіком чергування та журналом чергування працівників ГУ ДФС у Волинській області на акцизному складі ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» за роботу у надурочний час, у вихідні, святкові і неробочі дні та доплату у нічний час. Чергування у вихідні, святкові і неробочі дні мало місце з 08.00 год до 17.00 год, а у робочі дні з 17.00 год до 08.00 год наступного дня. Робота після закінчення робочого дня (о 18.15 год у понеділок - четвер та о 17.00 год у п`ятницю) та понад встановлену тривалість є надурочною роботою, яка відповідно до положень статті 106 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) повинна бути оплачена в подвійному розмірі годинної ставки зверх окладу, так само у подвійному розмірі відповідно до положень статті 107 КЗпП України має оплачуватися робота у святкові, вихідні та неробочі дні. Аналогічні положення закріплені у Колективному договорі між адміністрацією та первинною організацією ГУ ДФС у Волинські області на 2018 - 2020 роки. При цьому компенсація роботи у вихідні і святкові дні шляхом надання іншого дня відпочинку може здійснюватися за бажанням працівника та за його заявою. Однак компенсація за чергування у вихідні і святкові дні на акцизному складі ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» шляхом надання іншого дня відпочинку не проводилася.

Позивач також вказав, що за чергування у нічний час з 22.00 год по 06.00 год оплата праці відповідно до статті 108 КЗпП України має здійснюватися у підвищеному розмірі, встановленому генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків и ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час. Під час чергування загальна кількість часу роботи у нічний час становить 584 години, проте в порушення вимог чинного законодавства заробітну плату за роботу у нічний час у підвищеному розмірі відповідачем не нараховано та не виплачено.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити повністю, а також зобов`язати відповідача у встановлений законом строк подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву ГУ ДФС у Волинській області просило замінити первісного відповідача ГУ ДФС у Волинській області на правонаступника ГУ ДПС у Волинській області (а.с.124-130, том 1).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року замінено відповідача ГУ ДФС у Волинській області на правонаступника ГУ ДПС у Волинській області (а.с.139-140, том 1).

У відзиві на позовну заяву від 03 червня 2021 року (а.с.172-173, том 1) ГУ ДПС у Волинській області у задоволенні позовних вимог просило відмовити, зауваживши, що відповідно до поданих заяв ОСОБА_1 було надано дні відпочинку 07 та 08 лютого 2019 року за роботу у нічний час з 19 на 20 січня 2019 року та з 24 на 25 січня 2019 року відповідно (наказ від 31 січня 2019 року №58-в), 13 та 14 лютого 2019 року за роботу у нічний час з 25 січня 2019 року на 26 січня 2019 року та у вихідний день 10 лютого 2019 року відповідно (наказ від 12 лютого 2019 року №90-в), 19 та 23 квітня 2019 року за роботу у вихідні дні 06 квітня 2019 року та 13 квітня 2019 року (наказ від 15 квітня 2019 року №213-в). Інших заяв щодо надання днів відпочинку за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, у нічний час не надходило. При цьому законодавством не передбачено надання подвійної компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, у нічний час. Крім того, порядок проходження служби та оплати праці врегульовано Законом України «Про державну службу», а тому норми КЗпП України застосуванню не підлягають. Поряд з тим виконання роботи, визначеної нормами чинного законодавства та посадовою інструкцією позивача, не можна кваліфікувати як таку, що здійснена для виконання невідкладних або непередбачуваних завдань (що є обов`язковою умовою частини четвертої статті 56 Закону України «Про державну службу»). Також розділом V Правил внутрішнього трудового розпорядку ГУ ДФС у Волинській області, затверджених загальними зборами державних службовців ГУ ДФС у Волинській області 05 червня 2016 року, врегульовані питання перебування державного службовця в ГУ ДФС у Волинській області у вихідні, святкові, неробочі дні та після закінчення робочого часу.

За приписами статті 72 КЗпП України робота у вихідний день може бути компенсована виключно за згодою сторін наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі, а спосіб компенсації у вихідний день (надання іншого дня відпочинку чи підвищеної оплати) визначається за згодою сторін, зокрема, у наказі про залучення до роботи у вихідний день. Пунктом 2 наказу ГУ ДФС у Волинській області від 26 жовтня 2018 року №3868 «Про призначення представників Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області на акцизних складах Луцького МПД ДП «Укрспирт», ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» та податковому посту КП «Волинський обласний центр служби крові» Волинської обласної ради» чітко визначено спосіб компенсації за роботу у вихідні дні - надання часу відпочинку. Позивач, усвідомлюючи наявність можливості використати дні відпочинку за раніше відпрацьовані інші вихідні дні, не звертався із відповідними заявами про надання таких днів відпочинку, тому відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу після звільнення грошової компенсації за роботу у вихідні дні.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Волинській області про розгляд справи у судовому засіданні (а.с.176, том 1).

Ухвалою суду від 23 червня 2021 року розгляд справи вирішено продовжити за правилами загального позовного провадження, одночасно продовжено на тридцять днів строк підготовчого провадження та у справі призначено підготовче засідання (а.с.179, том 1).

Ухвалою суду від 15 липня 2021 року замінено відповідача Головне управління ДПС у Волинській області на належного Головне управління ДФС у Волинській області (а.с.193, том 1).

У відзиві на позовну заяву від 04 серпня 2021 року відповідач одночасно просив відмовити у задоволенні позову та залишити позов без розгляду у зв`язку із пропуском місячного строку звернення до суду (а.с.1-7, том 2).

У відповіді на відзив від 31 серпня 2021 року позивач позовні вимоги підтримав (а.с.19-22, том 2).

Ухвалами суду від 02 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача щодо залишення позову без розгляду (а.с.37-38, том 2); закрито підготовче провадження та призначено справу досудового розгляду по суті (а.с.33, том 2).

У судовому засіданні 16 вересня 2021 року представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не прибув, не повідомивши суд про прочини неприбуття.

У судовому засідання оголошено перерву до 11.00 год 24 вересня 2021 року.

У заяві від 23 вересня 2021 року представник позивача уточнив позовні вимоги в частині кількості годин роботи у надурочний час, святкові, неробочі та вихідні дні (588 годин 45 хвилин) та у нічний час (624 години), за які відповідач має обов`язок провести нарахування та виплату заробітної плати.

Після перерви у судове засідання учасники справи не прибули. При цьому від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття представника суд не повідомив, що не є перешкодою розгляду справи судом на підставі наявних у ній матеріалів.

З урахуванням положень частини третьої статті 194, частини дев`ятої статті 205, частини четвертої статті 229 КАС України розгляд справи проведено у порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 з 05 грудня 2018 року по 22 листопада 2019 року проходив державну службу на посаді заступника начальника відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а.с.3-34, том 1), наказами ГУ ДФС у Волинській області від 05 грудня 2018 року №807-о «Про переведення ОСОБА_1 » (а.с.13, том 1), від 20 листопада 2019 року №1050-о «Про звільнення ОСОБА_1 » (а.с.14, том 1).

При цьому у період роботи на займаній посаді позивач відповідно до наказу ГУ ДФС у Волинській області від 26 жовтня 2018 року №3868 «Про призначення представників Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області на акцизних складах Луцького МПД ДП «Укрспирт», ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» та податковому посту КП «Волинський обласний центр служби крові» Волинської обласної ради» (зі змінами) був залучений до чергування на акцизному складі ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» (а.с.15-19, том 1). Графік чергувань затверджувався щомісяця начальником ГУ ДФС у Волинській області (а.с.93-101, том 1). Записи про чергування працівників вносилися самими працівниками до журналу чергування працівників ГУ ДФС у Волинській області на акцизних складах ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» за адресою: Луцький район, село Рованці, вулиця Промислова, 3 (а.с.106-114, том 1).

Наказом ГУ ДФС у Волинській області від 12 лютого 2019 року №90-в ОСОБА_1 було надано 2 календарні дні відпочинку з 13 лютого 2019 року по 14 лютого 2019 року за роботу у нічний час з 25 січня 2019 року на 26 січня 2019 року та у вихідний день 10 лютого 2019 року (а.с.86-87, том 1), наказом від 31 січня 2019 року №58-в надано 2 календарні дні відпочинку з 07 лютого 2019 року по 08 лютого 2019 року за роботу у нічний час з 19 січня 2019 року на 20 січня 2019 року та з 24 січня 2019 року на 25 січня 2019 року (а.с.88-89, том 1), а наказом від 15 квітня 2019 року №213-в надано 2 календарні дні відпочинку 19 квітня 2019 року та 23 квітня 2019 року за роботу у вихідні дні 06 квітня 2019 року та 13 квітня 2019 року (а.с.90-92, том 1).

Листом від 21 січня 2020 року №14/Д/03-20-05-02-25 ГУ ДФС у Волинській області у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 08 січня 2020 року повідомило про відсутність правових підстав щодо нарахувань та виплати заробітної плати за відпрацьовані години у вихідні, святкові та неробочі дні, у нічний час, оскільки за роботу в окремі з них позивач отримав дні відпочинку, а за решту відпрацьованих годин позивач не скористався днями відпочинку у встановлений законодавством термін (а.с.84, том 1).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Закон України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до частин другої, третьої статті 5 Закону №889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Пунктом 4 частини першої статті 7 Закону №889-VIII передбачено, що державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

За змістом частин першої, другої статті 50 Закону №889-VIII держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи. Заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).

Згідно з частиною четвертою статті 56 Закону №889-VIII для виконання невідкладних або непередбачуваних завдань державні службовці, для яких законом не передбачено обмежень щодо роботи, на підставі наказу (розпорядження) керівника державної служби, про який повідомляється виборний орган первинної профспілкової організації (за наявності), зобов`язані з`явитися на службу і працювати понад установлену тривалість робочого дня, а також у вихідні, святкові та неробочі дні, у нічний час. За роботу в зазначені дні (час) державним службовцям надається грошова компенсація у розмірі та порядку, визначених законодавством про працю, або протягом місяця надаються відповідні дні відпочинку за заявами державних службовців.

Відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону №889-VIII тривалість роботи понад установлену тривалість робочого дня, а також у вихідні, святкові та неробочі дні, у нічний час не повинна перевищувати для кожного державного службовця чотирьох годин протягом двох днів підряд і 120 годин на рік.

Отже, за роботу понад установлену тривалість робочого дня, а також у вихідні, святкові та неробочі дні, у нічний час Законом №889-VIII передбачені два способи компенсації: 1) грошова компенсація у розмірі та порядку, визначених законодавством про працю, або 2) надання протягом місяця відповідних днів відпочинку за заявами державних службовців.

Разом з тим, КЗпП України окремо врегульовує особливості оплати праці у вихідні дні, святкові та неробочі дні, в понадурочний час та у нічний час.

Відповідно до статті 52 КЗпП України для працівників установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. При п`ятиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи (зміни) визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку або графіками змінності, які затверджує власник або уповноважений ним орган за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації з додержанням установленої тривалості робочого тижня (статті 50 і 51).

Згідно з пунктом 1-4, 6 розділу ІІІ Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління ДФС у Волинській області, затвердженими загальними зборами державних службовців ГУ ДФС у Волинській області 15 червня 2016 року (а.с.74-78), тривалість робочого часу державного службовця становить 40 годин на тиждень. В Головному управлінні ДФС у Волинській області встановлюється п`ятиденний робочий тиждень із тривалістю роботи по днях: понеділок, вівторок, середа, четвер - з 09.00 год до 18.15 год, п`ятниця - з 09.00 год до 17.00 год, вихідні дні - субота та неділя. Тривалість перерви для відпочинку і харчування становить 1 годину з 13.00 год до 14.00 год. Перерва не включається в робочий час. Напередодні святкових і неробочих днів тривалість робочого дня скоруочується на одну годину. Облік робочого часу в ГУ ДФС у Волинській області здійснюється у табелі обліку робочого часу.

У листі Міністерства соціальної політки України від 08 серпня 2018 року №78/0/206-18 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік» зазначається, що законодавством не встановлено єдиної норми тривалості робочого часу на рік. Ця норма може бути різною залежно від того, який робочий тиждень встановлений на підприємстві, в установі, організації (п`ятиденний чи шестиденний), яка тривалість щоденної роботи, коли встановлені вихідні дні. У зв`язку з цим на підприємствах, в установах і організаціях норма тривалості робочого часу на рік визначається самостійно з дотриманням вимог статей 50 - 53, 67 і 73 КЗпП. Відповідно до розрахунку норми тривалості робочого часу на 2019 рік, розрахованої за календарем п`ятиденного робочого тижня з двома вихідними днями в суботу і неділю за однакової тривалості часу роботи за день упродовж робочого тижня та відповідним зменшенням тривалості роботи напередодні святкових та неробочих днів, норма робочого часу на 2019 рік становитиме 1993 годин (при 40-годинному робочому тижні).

Згідно із частинами першою - четвертою статті 106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

За правилами частин першої, другої статті 72 КЗпП України робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу.

Статтею 73 КЗпП України також передбачено, що робота у зазначені дні (тобто, святкові і неробочі дні) компенсується відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 107 КЗпП України робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму. Оплати у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Частиною першою статті 108 КЗпП України визначено, що робота у нічний час оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Відповідно до частини третьої статті 54 КЗпП України нічним вважається час з 10 години вечора до 6 години ранку.

На думку суду, норми КЗпП України більш детально визначають умови компенсації за роботу понад установлену тривалість робочого дня, а також у вихідні, святкові та неробочі дні, у нічний час, відмінно від норми частини четвертої статті 56 Закону України «Про державну службу», яка узагальнює способи компенсації та види робіт, за які вона передбачена не співвідносячи один з одним.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що наказом ГУ ДФС у Волинській області від 26 жовтня 2018 року №3868 «Про призначення представників Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області на акцизних складах Луцького МПД ДП «Укрспирт», ТзОВ ЦБіопаливно-енергетична компанія» та податковому посту КП «Волинський обласний центр служби крові» Волинської обласної ради» (зі змінами), на підставі якого позивач був залучений до чергування на акцизному складі ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія», передбачено забезпечення цілодобового чергування чергових працівників Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області з 08:00 до 08:00 наступного дня на акцизних складах ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» (пункт 4.1 наказу) та надання часу відпочинку черговим працівникам (пункт 2 наказу).

Суд також бере до уваги положення Колективного договору між адміністрацією та первинною профспілковою організацією ГУ ДФС у Волинській області на 2018-2020 роки, зареєстрованого Управлінням з питань праці Луцької міської ради 17 квітня 2018 року за №48 (а.с.53-73, том 1), якими визначено оплачувати роботи в надурочний час у подвійному розмірі (пункт 3.1.9); оплачувати роботи у святкові і неробочі дні у порядку, визначеному статтею 107 КЗпП України (пункт 3.1.10); виплачувати державним службовцям та працівникам органів ДФС, які виконують функції з обслуговування, в межах затвердженого фонду оплати праці доплату за роботу в нічний час у розмірі 20 відсотків посадового окладу за кожну годину роботи з 22-ї години до 6-ї години наступного дня (пункт 3.1.11); оплачувати роботу у святкові і неробочі дні у порядку, визначеному статтею 107 КЗпП України, на бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку (пункт 3.1.12).

Розділом V Правил внутрішнього трудового розпорядку ГУ ДФС у Волинській області, затверджених загальними зборами державних службовців ГУ ДФС у Волинській області 15 червня 2016 року, врегульовані питання перебування державного службовця в ГУ ДФС у Волинській області у вихідні, святкові, неробочі дні та після закінчення робочого часу, в тому числі передбачено: залучення до роботи державного службовця у нічний час з компенсацією за роботу відповідно до законодавства (пункт 1 розділу V); за роботу понад установлену тривалість робочого дня ГУ ДФС в області державним службовцям надається грошова компенсація у розмірі та порядку, визначених законодавством про працю, або протягом місяця надаються відповідні дні відпочинку за заявами державних службовців (пункт 5 розділу V) (а.с.74-78, том 1).

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що оплата праці у надурочний час, вихідні, святкові і неробочі дні, здійснюється у подвійному розмірі, а до правовідносин з оплати праці у нічний час необхідно застосувати норму статті 108 КЗпП України оплачувати роботу у підвищеному розмірі (у розмірі 20 відсотків посадового окладу за кожну годину роботи у нічний час).

При цьому КЗпП України робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі.

У постанові від 18 квітня 2020 року у справі №808/8308/13-а Верховний Суд зазначив, що обов`язковою умовою надання іншого дня відпочинку за раніше відпрацьований вихідний день є волевиявлення такого працівника, що знаходить своє відображення в подачі відповідної заяви, адже керівник підприємства, установи та організації позбавлений можливості примусово надавати співробітнику день відпочинку за раніше відпрацьований день.

Відсутність заяв позивача про надання іншого дня відпочинку за чергування саме на акцизних складах ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія», на думку суду, свідчить про те, що позивач не мав наміру скористатись таким видом компенсації за роботу у вихідні дні, святкові та неробочі дні, а тому відповідач був зобов`язаний здійснити позивачу грошову компенсацію. Наявні у справі копії наказів ГУ ДФС у Волинській області про надання днів відпочинку від 31 січня 2019 року №58-в, від 13 лютого 2019 року №90-в, від 15 квітня 2019 року №213-в (а.с.86-92, том 1) стосуються чергування позивача на акцизних складах МПД ДП «Укрспирт», що було встановлено постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі №140/6440/20.

У свою чергу КЗпП України передбачено лише один вид компенсації за роботу у нічний час - виплата грошової компенсації за кожну годину роботи з 22-ї години до 6-ї години наступного дня. При цьому суд звертає увагу на те, що години роботи працівника у нічний час компенсуються самостійно роботодавцем, без заяви працівника.

Отже відповідач як роботодавець зобов`язаний виплатити позивачу грошову компенсацію у розмірі 20 відсотків посадового окладу за період роботи у нічний час у підвищеному розмірі (у розмірі 20 відсотків посадового окладу за кожну годину роботи у нічний час).

Відповідно до статті 30 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» власник або уповноважений орган зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановлено порядку.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 17 січня 2019 року у справі №389/1299/17.

У табелях обліку використання робочого часу не відображено час роботи ОСОБА_1 у надурочний час, у вихідні, святкові, неробочі дні, а також у нічний час. Відсутність таких відомостей не є підставою для позбавлення позивача права на належну грошову компенсацію за виконувану роботу. Для такого розрахунку тривалості робочого часу (нормативної та понадурочно) необхідно врахувати положення статей 50, 52, 53, 67 КЗпП України.

ГУ ДПС надало довідку про те, що за період з 06 січня 2019 року по 26 серпня 2019 року ОСОБА_1 відпрацьовано на акцизному складі ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» згідно з графіками чергувань у вихідні, святкові та неробочі дні з 08:00 год до 17:00 год - 13 днів (117 год) та з 17:00 год до 08:00 год в робочі дні - 88 днів (1320 год); в дні чергувань на складах в робочі дні до роботи не приступав на займаній посаді (з 09.00 год до 18.15 год (в п`ятницю з 09.00 год по 17.00 год) (а.с.148 том 1).

Разом з тим, оскільки відповідач не надав суду детальний розрахунок кількості фактично відпрацьованого часу позивачем відповідно до затверджених ГУ ДФС у Волинській області графіків чергування працівників Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області і облікових документів щодо фактично відпрацьованого ним часу під час чергування, то за таких обставин суд позбавлений можливості перевірити достовірність зробленого позивачем розрахунку кількості годин, відпрацьованих у надурочний час, у святкові, неробочі і вихідні дні та у нічний час (649 годин 30 хвилин та 680 годин у позовній заяві відповідно; 588 годин 45 хвилин та 624 години після уточнення розрахунку), а також відомості довідки ГУ ДПС у Волинській області. При цьому як встановлено судом, записи у журналі чергування працівників ГУ ДФС у Волинській області на акцизних складах ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» не завжди узгоджуються із графіком чергувань працівників Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області, а також виданими відповідачем розпорядчими документами та табелем обліку робочого часу. Так наприклад, у журналі чергування є запис про чергування ОСОБА_1 15 січня 2019 року з 17.00 год до 08.00 год 16 січня 2019 року та з 17.00 год 16 січня 2019 року до 08.00 год 17 січня 2019 року. Водночас графіком чергування на січень 2019 року (зі змінами) було передбачено чергування ОСОБА_1 лише 16 січня 2019 року з 17.00 год до 08.00 год 17 січня 2019 року. Крім того, наказами ГУ ДФС у Волинській області від 31 січня 2019 року №58-в, від 13 лютого 2019 року №90-в, від 15 квітня 2019 року №213-в (а.с.86-92, том 1) ОСОБА_1 надано 2 календарні дні відпочинку з 07 лютого 2019 року по 08 лютого 2019 року, 2 календарні дні відпочинку з 13 лютого 2019 року по 14 лютого 2019 року, 2 календарні дні відпочинку 19 квітня 2019 року та 23 квітня 2019 року. Разом з тим згідно з графіком чергування 08 лютого 2019 року позивач чергував на акцизних складах ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» з 17:00 до 08:00 год, так само 13 лютого 2019 року та 19 квітня 2019 року. Тобто виходить, що позивач, отримавши відгули 08 лютого 2019 року, 13 лютого 2019 року та 19 квітня 2019 року, перебував на чергуванні на акцизних складах ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія». У той же час в табелі обліку робочого часу за лютий, квітень 2019 року нема відповідних відміток про відгули, а вказано про робочий день.

Також згідно з графіком чергування позивач мав чергувати на акцизних складах ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» 20 лютого 2019 року, тоді як у журналі чергувань працівників ГУ ДФС у Волинській області такий запис відсутній, теж саме стосується і чергувань за 27 лютого 2019 року, 13 березня 2019 року тощо, і навпаки, у журналі чергувань працівників ГУ ДФС у Волинській області містить запис про чергування позивача 24 березня 2019 року (з 8.00 год до 17.00 год та з 17.00 до 08.00 год 25 березня 2019 року), тоді як графіком чергувань ОСОБА_1 залучено до чергування 24 березня 2019 року лише з 08.00 год до 17.00 год.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу заробітної плати за роботу у надурочний час, у святкові, неробочі та вихідні дні, у нічний час за чергування на акцизному складі ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» та зобов`язання ГУ ДФС у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час чергування на акцизному складі ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» у період з 05 грудня 2018 року по 22 листопада 2019 року, а саме за роботу у надурочний час, у святкові, неробочі і вихідні дні у подвійному розмірі годинної ставки зверх окладу та у нічний час у підвищеному розмірі 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 908,00 грн, що підтверджуються квитанцією від 12 квітня 2021 року №67, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.9, 118а).

Оскільки суд задовольняє позов частково, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 454,00 грн.

При цьому, на думку суду, відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі в порядку частини першої статті 382 КАС України шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Частини п`ята та шоста статті 246 КАС України не встановлюють обов`язку суду у резолютивній частині рішення суду встановлювати судовий контроль за його виконанням.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З наведеного слідує, що встановлення судового контролю може мати місце на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене, за наявності обґрунтованих доводів та підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення у справі. Окремо слід вказати, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління ДФС України у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 39400859) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за роботу у надурочний час, у святкові, неробочі і вихідні дні та у нічний час під час чергування на акцизному складі Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопаливно-енергетична компанія».

Зобов`язати Головне управління ДФС у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час чергування на акцизному складі Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопаливно-енергетична компанія» у період з 05 грудня 2018 року по 22 листопада 2019 року відповідно до графіка чергування працівників Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області, облікових документів щодо фактично відпрацьованого часу під час чергування: за роботу у надурочний час, у святкові, неробочі і вихідні дні - у подвійному розмірі годинної ставки зверх окладу, за роботу у нічний час - у розмірі 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області судові витрати у сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк

Рішення складено 30 вересня 2021 року