Справа № 380/13580/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2016, 2017, 2018 роки, з 01.03.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що при визначенні розміру пенсії за віком позивачці застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, що використовувався для обчислення розміру пенсії з 01.03.2021 року. Відповідач листом від 17.03.2021 відмовив в застосуванні середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислену як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки для розрахунку пенсії, застосовуючи при цьому до спірних правовідносин середній показник заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за 2014-216 роки. Вважає такі дії відповідача протиправними та просить суд задовільнити позовні вимоги.

Ухвалою судді від 16.08.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача подав відзив на позовну у якому зазначає, що з 18.06.2010 позивачка отримувала пенсію за віком згідно положень Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» (далі-Закон 3723). Законодавець надав, відповідно до п.4-7 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України 1058, можливість органу Пенсійного фонду переводити особу на пенсію на умовах Закону 1058 без заяви пенсіонера, з урахуванням документів, наявних у пенсійній справі. З 01.03.2019 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону 1058. Отже, позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України №1058 в найбільш оптимальному розрахунку. Зауважує, що положення статті 40 Закону України №1058 щодо порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, на які вказує позивач у своїй позовній заяві, застосовуються саме при призначенні пенсії. Стверджує, що у випадку ОСОБА_1 мало місце не переведення з одного виду пенсії на інший, а переведення на пенсію, розраховану за іншим законом, однак вид пенсії (за віком) залишився той самий. Крім цього, необхідно зазначити, що приписами розділу XV Закону України №1058 прямо передбачена можливість переведення на пенсію на умовах цього Закону для осіб, яким призначені пенсії відповідно до інших законів (в тому числі Закону 3723), а при перерахунку раніше призначеної пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки. Отже, враховуючи викладене, для застосування показника середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2016-2018 роки, немає підстав. Просить відмовити в задоволенні позову повністю. Окрім цього представник відповідача заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.

Розглянувши позов, відзив на позовну заяву, подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 05.03.2021 ОСОБА_1 звернулась із заявою до органу Пенсійного фонду щодо застосування для розрахунку пенсії середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року за призначенням пенсії, а саме за 2016-2018 роки.

Листом від 17.03.2021 №1300-5209-8/24632 позивача повідомлено, Органи Пенсійного фонду діють в межах наданих повноважень та чинних нормативно-правових актів з питань пенсійного забезпечення. Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (зі змінами, далі - Закон 1058) та інших чинних нормативно - правових актів. Розмір пенсії залежить від тривалості трудового (страхового) стажу, середньомісячного заробітку і періоду, за який заробіток враховано для розрахунку пенсії; права на надбавки та підвищення, часу виходу на пенсію, працевлаштування, звільнення з роботи тощо. Пунктом 4-7 розділу XV Прикінцевих положень Закону України №1058 передбачено, що особам, пенсії яким призначені відповідно до, зокрема, Закону України Про наукову та науково технічну діяльність, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ. Відповідно до пункту 4-3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України №1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. З 01.03.2019 проведено перерахунок раніше призначених пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України №1058 із урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, що використовувався для обчислення розміру пенсії з 01.10.2017, збільшеного до 4404,35 грн. (3764,40 грн. х 1,17) та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. За документами пенсійної справи Вам з 18.06.2010 призначено пенсію відповідно до Закону України Про наукову та науково технічну діяльність . Станом на 01.03.2019 розмір пенсії ОСОБА_1 , обчисленої відповідно до статті 37 Закону 3723 становив 4404,35 грн., а розмір пенсії відповідно до статті 27 Закону 1058 5426 грн. Враховуючи зазначене, розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2019 обчислено за нормами Закону України №1058 із урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, що використовувався для обчислення розміру пенсії з 01.10.2017, збільшеного до 4404,35 грн. (3764,40 грн. х 1,17) та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Обчислити розмір пенсії позивачки за нормами статей 27, 40 Закону №1058 із урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2016 2018 роки, немає підстав.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області обчислення пенсії за віком за нормами Закону №1058 з урахуванням показника середньої заробітної плати в України, що використовувався для обчислення розміру пенсії з 01 жовтня 2017 року, позивач звернулась з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і виплату пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення».

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У той же час, ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас, судом встановлено, у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, оскільки встановлено, що позивач перебувала на обліку та з 17.06.2010 отримувала пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу», а з 01.03.2019 було переведено на пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Верховний Суд у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15) висловили правову позицію стосовно того, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.

Суд вказує, що Верховний Суд також в постанові від 31.01.2019 у справі №639/2751/17 дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування в спірних правовідносинах норм ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV, оскільки пенсія позивачу попередньо призначена відповідно до Закону України «Про державну службу». Вказує, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.

На підставі наведеного, оскільки позивач попередньо отримувала пенсію на підставі Закону України «Про державну службу», ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, відтак дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 і 2018 роки є протиправними.

З метою належного способу захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2019 із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 і 2018 роки.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908,00 грн підлягає стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295, п. 3 розділу VI, пп. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016,м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 код ЄДРПОУ - 13814885) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 01.03.2019 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017,2018 роки, з урахуванням виплаченої суми.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.М. Брильовський