Справа № 340/2806/20
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 340/2806/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 року (суддя Кармазина Т.М., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 23.04.2021 року) в справі №340/2806/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Октава Агро» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

21.07.2020 року ТОВ «Октава Агро» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № (форма «В1») від 06.07.2020 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 838233,00 грн. та застосування штрафної (фінансової санкції) у сумі 419117,00 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 року задоволено позовні вимоги ТОВ «Октава Агро».

Головне управління ДПС у Кіровоградській області не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що суд при прийнятті рішення не врахував, що суб`єкт господарювання ФГ «Агро Саланг-Тетерів», який є контрагентом позивача, у своїй діяльності не створює реальних дій по переданню товару, не міг здійснити поставку товару через його відсутність та не підтвердження об`ємів. Апелянт вказував, що господарські операції позивача з ФГ «Агро Саланг-Тетерів» не є фактичними, оскільки не відповідають основній діяльності підприємств, не встановлено дійсність купівлі-продажу товарів, ланцюг придбання товару продавцем, відсутність посівного матеріалу та вирощеного зерна кукурудзи у тому об`ємі, який було придбано у ФГ «Агро Саланг-Тетерів». Апелянт вважав, що первинні документи, які повинні підтверджувати факт здійснення господарських операцій, складені з порушеннями, інші первинні документи взагалі відсутні. Позиція відповідача полягає в тому, що позивачем протягом перевіряємого періоду включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість не підтверджені відповідними первинними документами, отже вважає завищеним суму бюджетного відшкодування за лютий та березень 2020 року. Податкове законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит та можливість формування витрат від виконання податкового обов`язку іншими платниками податків, проте у разі встановлення обставин, які спростовують реальність здійснення господарської операції, отримана податкова вигода, у даному випадку позивачем, у вигляді права на податковий кредит є безпідставною. Головне управління ДПС у Кіровоградській області вказувало, що встановило, що ФГ «Агро Саланг-Тетерів» формує для інших платників податків схемний податковий кредит у схемі ухилення від оподаткування за рахунок оформлення нереальних операцій. Вказує, що Головним управлінням ДПС у Київській області винесено рішення про відповідність ФГ «Агро Саланг-Тетерів» критеріям ризиковості платника, встановлено наявність у діяльності господарства ризикових операцій. Встановлено відсутність у ФГ «Агро Саланг-Тетерів» рухомого та не рухомого майна, зареєстровано договори на оренду земельних ділянок на загальну площу 53,3879 га. ФГ «Агро Саланг-Тетерів» надано до укладеного з ТОВ «Октава Агро» договору копію заповненої форми державного статистичного спостереження № 4-сг «Посівні площі» сільськогосподарських культур під урожай 2019 року» (річна), відповідно до якої загальна посівна плаща складає 1204 га, під пшеницю озиму - 270,30 га, кукурудзу під зерно - 801,2 га та сою - 132.50 га, надано до укладеного з ТОВ «Октава Агро» договору копію заповненої форми державного статистичного спостереження № 29 - сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 1 грудня 2019 року» (річна), відповідно до якої, було зібрано пшениці озимої - 1669,00 тони, кукурудзи 6843,00 тони та сої- 411,8 тон. Встановлено реалізацію контрагентом за період з 01.09.2019 року по 30.04.2020 року - 18431,046 тон кукурудзи, в т. ч. на ТОВ «Октава Агро» 1392,54 тони та придбання кукурудзи за зазначений період не здійснювало. Підприємством реалізовано кукурудзи (18431,046 т.) більше ніж вирощено (6843,0 т) на 11588.046 тон. ФГ «Агро Саланг-Тетерів» за період з 01.01.2019 року 31.12.2019 року насіння зернових культур не придбавав. На ФГ «Агро Саланг-Тетерів» відповідно інформації Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області від 10.06.2020 № 31/11-1571 відсутні зареєстровані колісні транспортні засоби, які перебувають у власності, відсутні докази найму інших суб`єктів для перевезення вантажів у тому числі поставки товару ТОВ «Октава Агро». Апелянт вважав, що первинні документи, які повинні підтверджувати факт здійснення господарських операцій, складені з порушеннями, інші первинні документи взагалі відсутні.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.07.2020 року відкрито апеляційне провадження та здійснено заміну відповідача у справі з Головного управління ДПС у Кіровоградській області () на Головне управління ДПС у Кіровоградській області () (далі по тексту - відповідач).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковий кредит позивачем сформований на підставі виданих контрагентами податкових накладних, контрагент позивача є платником податків та спроможний здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договору поставки. Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентом - є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом здійснення господарсько-договірних операцій. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків та позбавляли його права на податковий кредит. Відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ФГ «Агро Саланг-Тетерів», по відносинам з яким сформовано податкові показники. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку є подальше використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи платника податку. Кукурудза, придбана позивачем у ФГ «Агро Саланг-Тетерів» в подальшому використана у власній господарській діяльності, в подальшому було реалізовано згідно контракту CN29052020/1-Р від 29.05.2020 року укладеного між позивачем та ОСОБА_1 на поставку кукурудзи 3 класу. Судом першої інстанції вказано, що у ФГ «Агро Саланг-Тетерів» наявна матеріально-технічна база та трудові ресурси, зокрема у 4 кварталі 2019 року працювало у штаті 7 осіб, у І кварталі 2020 року 12 осіб; основні фонди вартістю 2588,5 тис. грн., в т.ч. машини та обладнання 1374,9 тис. грн., транспортні засобі 1169,4 тис. грн., площа земельних ділянок - 1204 тис. га, про що не заперечує податковий орган. Положення чинного законодавства України не визначають вимог до мінімальної кількості матеріально-технічної бази, виробничих ресурсів для виготовлення певної продукції. Посилання відповідача на відсутність джерела походження товару (кукурудзи) є не доречними, оскільки встановлено, що відповідач не в повній мірі дослідив наявність на праві власності або ж іншому речовому праві у ФГ «Агро Саланг-Тетерів» земельних ділянок (ріллі) для вирощування сільськогосподарської продукції, зокрема, в обсягах, що були поставлені позивачу. При цьому, відсутність джерела походження товару, на думку суду, не впливає на право позивача (покупця) сформувати податковий кредит, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати контрагентом у ланцюгу постачання податку до бюджету, а відтак якщо останній не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов`язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Податковим органом не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарської операції з даним суб`єктом господарювання було лише одержання позивачем податкової вигоди.

Встановлено, що ТОВ «Октава Агро» подано до Головного управління ДПС у Кіровоградській області податкові декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 року та березень 2020 року з додатками та розрахунками, у яких задекларовано суму бюджетного відшкодування податку на додану вартісну на рахунок платника у банку у сумі 1724956 грн. за березень 2020 року. У додатку 3 до декларації за березень 2020 року зазначені контрагенти у яких позивач придбавав товар у березні 2020 року, в тому числі зазначено ФГ «Агро Саланг-Тетерів» по якому виникло від`ємне значення у сумі 768664,87 грн. у лютому 2020 року та у сумі 69658,00 грн. у березні 2020 року

Згідно матеріалів справи, фахівцями Головного управління ДПС у Кіровоградській області у період з 03.06.2020 року по 12.06.2020 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Октава Агро» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за березень 2020 року та від`ємне значення, яке прийняло участь у розрахунку бюджетного відшкодування за лютий 2020 року та березень 2020 року, за результатами якої складений відповідний акт від 18.06.2020 року №242/11-28-04-02/39271890. Згідно висновків акту, встановлено порушення: п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого зменшено податок на додану вартість, заявлений до бюджетного відшкодування за березень 2020 року в сумі 838233,00 грн.; п. 200.4 ст. 200 ПК України в часині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та в результаті чого на підставі п. 200.14 ст. 200 ПК України відмовлено в наданні заявленої суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за березень 2020 року на загальну суму 8563,00 грн. Такі висновки податковий орган обґрунтовував тим, що контрагент позивача ФГ «Агро Саланг-Тетерів» здійснив нереальну господарську операцію, відсутні необхідні умови для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу - маніпулювання товарними позиціями та обсягом, не підтвердження проведених операцій вказаними контрагентами (через відсутність необхідної кількості кваліфікованого персоналу, складських приміщень, власного чи орендованого нерухомого майна, транспортних засобів, посівного матеріалу кукурудзи тощо).

Не погодившись з висновками акту перевірки від 18.06.2020 року №242/11-28-04-02/39271890, ТОВ «Октава Агро» подало до Головного управління ДПС у Кіровоградській області заперечення. Листом від 02.07.2020 року № 10258/10/11-28-04-02-15 Головне управління ДПС у Кіровоградській області повідомило про не врахування заперечень та прийняття податкового повідомлення-рішення з урахуванням висновку перевірки.

На підставі акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області 06.07.2020 року було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В1» №, зменшено ТОВ «Октава Агро» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2020 року на суму 838233,00 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 419117,00 грн.

Встановлено, що 15.01.2020 року між ФГ «Агро Саланг-Тетерів» (продавець) та ТОВ «Октава Агро» (покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № 1501-1/2020 про постачання зерна кукурудзи врожаю 2019 року в строки та за умовами визначеними договором, за умовами якого продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити зерно кукурудзи. Передбачено, що ціна на товар вказується у заліковій вазі, загальна вартість товару є сумою всіх видаткових накладних на зерно виписаних на ім`я покупця, загальна кількість товару, що переходить у власність покупця є сумою всіх видаткових накладних на зерно, виписаних на ім`я покупця.

На виконання договору, під час здійснення поставки товару ФГ «Агро Саланг-Тетерів» виписало рахунки на оплату № СМ000000015 від 06.02.2020 року, № ФЄІ00000019 від 18.02.2020 року, № ФЄІ00000021 від 21.02.2020 року, № ФЄІ00000022 від 22.02.2020 року, № ФЄІ00000033 від 25.02.2020 року, № ФЄІ00000034 від 26.02.2020 року, № ФЄІ00000037 від 26.02.2020 року, № ФЄІ00000038 від 27.02.2020 року, № ФЄІ00000039 від 27.02.2020 року, № ФЄІ00000051 від 28.02.2020 року, № ФЄІ0000052 від 29.02.2020 року, № ФЄІ00000053 від 01.03.2020 року, № ФЄІ00000076 від 02.03.2020 року, та виписало видаткові накладні № СМ000000017 від 06.02.2020 року, № ФЄІ00000019 від 18.02.2020 року, № ФЄІ00000021 від 21.02.2020 року, № ФЄІ00000022 від 22.02.2020 року, № ФЄІ00000032 від 25.02.2020 року, № ФЄІ00000033 від 26.02.2020 року, № ФЄІ00000038 від 26.02.2020 року, № ФЄІ00000039 від 27.02.2020 року, № ФЄІ00000040 від 27.02.2020 року, № ФЄІ00000052 від 28.02.2020 року, №ФЄІ00000053 від 29.02.2020 року, № ФЄІ00000054 від 01.03.2020 року, № ФЄІ00000077 від 02.03.2020 року, підписані ФГ «Агро Саланг-Тетерів» та ТОВ «Октава Агро».

За результатами виконання договору ФГ «Агро Саланг-Тетерів» видало позивачу податкові накладні № 91 від 06.02.2020 року, № 136 від 18.02.2020 року, № 159 від 21.02.2020 року, № 151 від 22.02.2020 року, № 176 від 25.02.2020 року, № 180 від 26.02.2020 року, № 183 від 26.02.2020 року, № 186 від 27.02.2020 року, № 218 від 27.02.2020 року, № № 245 від 28.02.2020 року, № 247 від 29.02.2020 року, № 261 від 01.03.2020 року, № 291 від 02.03.2020 року, які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У якості доказу сплати коштів за отриманий від ФГ «Агро Саланг-Тетерів» товар, ТОВ «Октава Агро» надало платіжні доручення № 2072 від 11.02.2020 року на суму 212425,00 грн., № 2082 від 21.02.2020 року на суму 108743,25 грн., № 2083 від 21.02.2020 року на суму 786485,00 грн., № 2087 від 21.02.2020 року на суму 140000,00 грн., № 2090 від 25.02.2020 року на суму 416995,60 грн., № 2099 від 25.02.2020 року на суму 530762,77 грн., № 2100 від 25.02.2020 року на суму 200613,62 грн., № 2103 від 28.02.2020 року на суму 140000,00 грн., № 2104 від 28.02.2020 року на суму 131280,00 грн., № 2105 від 28.02.2020 року на суму 106152,55 грн., № 2106 від 28.02.2020 року на суму 68122,72 грн., № 2107 від 28.02.2020 року на суму 266256,00 грн., № 2108 від 28.02.2020 року на суму 536736,00 грн., № 2109 від 28.02.2020 року на суму 193152,00 грн., № 2110 від 28.02.2020 року на суму 75440,00 грн., № 2114 від 04.03.2020 року на суму 195760,00 грн., № 2115 від 04.03.2020 року на суму 169360,00 грн., № 2116 від 04.03.2020 року на суму 168640,00 грн., № 2117 від 04.03.2020 року на суму 60640,00 грн., № 2134 від 11.03.2020 року на суму 54240,00 грн., № 2135 від 11.03.2020 року на суму 33872,00 грн., № 2136 від 11.03.2020 року на суму 33728,00 грн., № 2137 від 11.03.2020 року на суму 91328,00 грн., № 2142 від 12.03.2020 року на суму 150000,00 грн., № 2171 від 26.03.2020 року на суму 46607,98 грн., № 2172 від 26.03.2020 року на суму 220800, 00 грн.

В матеріалах справи наявні копії товарно-транспортних накладних № ИЛ4728 від 04.02.2020 року, № ИЛ0603 від 04.02.2020 року, № ИЛ1053 від 04.02.2020 року, № ИЛ130 від 04.02.2020 року, № ИЛ4986 від 04.02.2020 року, № ИЛ004 від 18.02.2020 року, № ИЛ3 від 16.02.2020 року, № ИЛ5 від 17.02.2020 року, № ИЛ042310 від 21.02.2020 року, № ИЛ07 від 21.02.2020 року, № ИЛ06 від 21.02.2020 року, № ИЛ4 від 21.02.2020 року, № ИЛ5 від 22.02.2020 року, № ИЛ10 від 25.02.2020 року, № ИЛ9 від 25.02.2020 року, № ИЛ14 від 25.02.2020 року, № ИЛ26 від 24.02.2020 року, № ИЛ25 від 24.02.2020 року, № ИЛ13 від 25.02.2020 року, № ИЛ6 від 26.02.2020 року, № ИЛ21 від 26.02.2020 року, № ИЛ12 від 27.02.2020 року, № ИЛ23 від 28.02.2020 року, № ИЛ24 від 29.02.2020 року, № ИЛ20 від 01.03.2020 року, №22 від 01.03.2020 року на перевезення вантажу, відповідно до яких транспортування вантажу здійснювалось продавцем - ФГ «Агро Саланг-Тетерів», вантажовідправник ФГ «Агро Саланг-Тетерів», вантажоодержувач ТОВ «Ю Джи Ті Монтаж» для ТОВ «Октава Агро», перевезення товару здійснювалось з пункту навантаження: Київська область, Іванківський район, с. Коленці, до пункту розвантаження: м. Миколаїв, площа Заводська, 1. Перевезення вантажу здійснювалось силами ФГ «Агро Саланг-Тетерів».

Відповідно до первинних документів, придбаний у ФГ «Агро Саланг-Тетерів» товар, ТОВ «Октава Агро» реалізувало іншим суб`єктам господарювання, зокрема Маркополо ОСОБА_2 (організація, зареєстрована у Швейцарії). Згідно контракту № CN29052020/1-Р від 29.05.2020 року, ТОВ «Октава Агро» як продавець здійснювало поставку Маркополо ОСОБА_2 як покупцю кукурудзи 3-го класу українського походження, насипом у кількості 4500,00 грн.

Згідно договору транспортно-експедиційного обслуговування та перевалки вантажу № D04/2020, укладеного між ТОВ «Октава Агро» як замовник та ТОВ «Ю Джі Ті Монтаж» як експедитор, на предмет внутрішньо-транспортного обслуговування і перевалку через морський транспорт кукурудзи.

Згідно вантажно-митної декларації № UA508150/2020/003573 від 09.06.2020 року ТОВ «Октава Агро» здійснило поставку BEK Tarim LTD.STI. кукурудзи 3 класу українського походження, експедитором вказано ТОВ «Ю Джі Ті Монтаж».

Головне управління ДПС у Кіровоградській області для підтвердження своїх доводів зазначає, що ФГ «Агро Саланг-Тетерів» не має у своїй власності чи орендному користуванні рухомого та не рухомого майна, не могло своїми транспортними засобами здійснювати перевезення зерна кукурудзи до місця доставки товару. Згідно наявний товарно-транспортних накладних, перевезення вантажу здійснювалось не особисто транспортними засобами ФГ «Агро Саланг-Тетерів» а перевізниками вказано різні підприємства (ПП «Верба», ПП «Бродська», ФОП « ОСОБА_3 », ФОП ОСОБА_4 , ПП ОСОБА_5 ). ФГ «Агро Саланг-Тетерів» вправі залучати до перевезення інших суб`єктів господарювання.

Варто вказати, що у акті перевірки від 18.06.2020 року №242/11-28-04-02/39271890, Головне управління ДПС у Кіровоградській області вказує про наявність у ФГ «Агро Саланг-Тетерів» основних засобів на суму 2638,983 тис.грн., в тому числі машин та обладнання 1374,9 тис.грн., транспортні засоби 1169,4 тис.грн., проте відсутні зареєстровані колісні транспортні засоби, які перебувають у власності.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Колегія суддів вказує, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.

Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно п. 134.1 ст. 134, ст. 135 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання, тобто отримання товарів для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагента товари, наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем доведена.

Колегія суддів зазначає, що показник податку на прибуток сформований за результатами взаємовідносин з контрагентом, визначений вірно, враховуючи правомірність формування сум доходу від господарських операцій. Оподатковується прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

Згідно п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що контрагент позивача на момент виконання договору був зареєстрований як платник податку на додану вартість, мав право виписувати податкові накладні, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та зрештою показників бюджетного відшкодування, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договір № 1501-1/2020, який був укладений між позивачем та ФГ «Агро Саланг-Тетерів», щодо поставки товару кукурудзи урожаю 2019 року - визнаний судом недійсним або розірваний з ініціативи сторін. Податковий орган не наділений правом визначати які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем правомірно віднесено суми сплачені при отриманні товару від ФГ «Агро Саланг-Тетерів» до сум валових витрат та правомірно сформовано податковий кредит. Ознакою дійсності господарських операцій є зміна майнового стану платника податків, зміна його активів. Головною ознакою комерційної корисності від придбаних товарів є їх використання у своїй власній діяльності та у кінцевому результаті отримання прибутку.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що матеріалами справи доведено реальність господарських операцій позивача з контрагентом, прослідковується мета замовлення та отримання товару, його використання у власній господарській діяльності, наступний перепродаж.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 року в справі №340/2806/20 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова