Справа № 640/4232/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 вересня 2021 року справа №640/4232/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА»)
доОфісу великих платників податків ДПС (далі по тексту - відповідач, Офіс ДПС)
провизнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 13листопада 2019 року №
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність застосування до нього штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, у зв`язку із тим, що ТОВ «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» своєчасно зареєструвало податкові накладні від 21 червня 2019 року №76 та від 24 червня 2019 року №101 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак, у зв`язку із допущеною технічної помилкою в умовному індивідуальному податковому номері нерезидента здійснені відповідні коригування та зареєстровані нові податкові накладні з виправленим умовним індивідуальним податковим номером нерезидента (з 00 на 00), що відповідач розцінив як порушення законодавчо встановлених термінів реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як зазначає позивач, можливість виправлення помилок у податкових накладних передбачена пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, а відповідно до індивідуальної податкової консультації ДФС України від 04 травня 2018 року №2004/6/99-99-07-05-06-15/ІПК відповідальність згідно статті 1211 Податкового кодексу України за порушення граничних термінів реєстрації помилкових (зайвих) податкових накладних не застосовується.

Ухвалою від 27 лютого 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження у справі №640/4232/20 та призначив підготовче засідання.

Ухвалою від 27 квітня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 03 серпня 2020 року представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти позову заперечив; суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із тим, що за результатами перевірки встановлено несвоєчасну реєстрацію позивачем податкових накладних від 21 червня 2019 року №104 та від 24 червня 2019 року №103 у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме, що є підставою для застосування штрафу. Відповідач зазначає, що позивач не виконав вимоги щодо порядку виправлення помилок, допущених у податкових накладних, оскільки ТОВ «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» склало нові податкові накладні, а розрахунки коригування до податкових накладних при виправленні помилок, зокрема в полі «Індивідуальний податковий номер».

Позивач надав відповідь на відзив, де вказав, що ТОВ «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» виконало вимоги про порядок виправлення помилок та склало і зареєструвало розрахунки коригувань до податкових накладних від 16 серпня 2019 року №12 та від 16 серпня 2019 року №15.

Крім того, позивач наголосив, що вчасно зареєстрував податкові накладні від 21 червня 2019 року №104 та від 24 червня 2019 року №103 у Єдиному реєстрі податкових накладних; у свою чергу нові податкові накладні у порядку виправлення помилки не нівелюють факт вчасної реєстрації податкових накладних 10 липня 2019 року.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Право платника податків оскаржити рішення контролюючого органу передбачено пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення Офісу ДПС від 13листопада 2019 року № за порушення граничних термінів реєстрації податкових статті накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно з пунктом 1201 статті 1201 Податкового кодексу України до ТОВ «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму податку на додану вартість 137,82 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 13,78 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму податку на додану вартість 2 616 836,77 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 785 051,03 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 16 жовтня 2019 року №226/28-10-42-02/36216459 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних ТОВ «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки зафіксовано, що позивач виписав податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням законодавчо встановлених термінів, а саме:

- податкова накладна/розрахунок коригування на суму ПДВ 137,82 грн. №274 від 09 квітня 2019 року, дата реєстрації - 08 травня 2019 року, граничний термін реєстрації - 30 квітня 2019 року, кількість днів прострочення - 8;

- податкова накладна/розрахунок коригування на суму ПДВ 1 590 392,39 грн. №103 від 24 червня 2019 року, дата реєстрації - 16 серпня 2019 року, граничний термін реєстрації - 15 липня 2019 року, кількість днів прострочення - 32;

- податкова накладна/розрахунок коригування на суму ПДВ 1 026 444,38 грн. №104 від 21 червня 2019 року, дата реєстрації - 16 серпня 2019 року, граничний термін реєстрації - 15 липня 2019 року, кількість днів прострочення - 32.

Згідно із пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Як зафіксовано перевіркою, позивач порушив граничний строк реєстрації податкових накладних згідно переліку, зазначеному в акті перевірки, тривалість затримки до 10 днів.

Відповідно до пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Відповідно до пункту 12011 статті 1201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів.

Системний аналіз статті 201 та пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України вказує, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу.

Наявні у справі докази підтверджують, що позивач виписав податкові накладні від 21 червня 2019 року №76, від 24 червня 2019 року №101, які згідно з квитанціями про реєстрацію зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних 10 липня 2019 року, тобто у межах строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Зазначене відповідач не заперечує та не спростовує будь-якими доказами.

З метою виправлення помилки в індивідуальному податковому номері отримувача у вказаних податкових накладних, позивач склав відповідні розрахунки коригування від 16 серпня 2019 року №12 до податкової накладної від 21 червня 2019 року №76 та від 16 серпня 2019 року №15 до податкової накладної від 24 червня 2019 року №101, що не пов`язано з із зміною сум компенсації вартості товарів/послуг.

Такі розрахунки коригування зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 16 серпня 2019 року, що підтверджується відповідними квитанціями про реєстрацію, копії яких містяться у справі.

Крім того, 16 серпня 2019 року позивач знову зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 21 червня 2019 року №76 та від 24 червня 2019 року №101.

Про виправлення помилок позивач повідомив відповідача у листі від 19 серпня 2019 року за №19/08, який надіслав через електронний кабінет.

Відповідно до абзацу першого пункту 192.1 статі 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Абзац шостий пункту 192.1 статі 192 Податкового кодексу України передбачає, що розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

За правилами пункту 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року №1307 (далі по тексту - Порядок), у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

У розрахунку коригування вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються.

У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.

У разі допущення помилки в реквізитах заголовної частини податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка не заважає ідентифікувати здійснену операцію, постачальник (продавець) на дату виявлення такої помилки складає розрахунок коригування до податкової накладної, у якому всі правильно заповнені реквізити податкової накладної повторюються, а реквізит, у якому допущено помилку, заповнюється без помилок.

Таким чином, виправлення помилок допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, здійснюється шляхом складання та реєстрації розрахунку коригування із виправленими даними.

Наведене свідчить, що позивач виправив допущені помилки при складанні податкових накладних шляхом складання та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідних розрахунків коригування та нових податкових накладних із виправленими показниками.

У свою чергу, відповідач застосував до позивача штрафні санкції, зокрема за повторну реєстрацію фактично тих самих податкових накладних від 21 червня 2019 року №76 та від 24 червня 2019 року №101, які були зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних 10 липня 2019 року, тобто у межах встановленого законом строку.

Суд враховує, що Податковий кодекс України або Порядок вимагають складання та реєстрації нової податкової накладної у зв`язку із виправленням помилок, допущених при складанні податкової накладної, але реєстрація позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних тих самих податкових накладних повторно не нівелює факту первинної реєстрації податкових накладних від 21 червня 2019 року №76 та від 24 червня 2019 року №101 у Єдиному реєстрі податкових накладних 10 липня 2019 року, тобто в межах граничного строку.

Оскільки вперше позивач зареєстрував податкові накладні вчасно, а подання розрахунку коригування та нових податкових накладних обумовлено лише помилкою в частині індивідуального податкового номеру отримувача, що не вплинуло на їх кількісний та вартісний показник, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування штрафних санкцій на підставі пункту 12011 статті 1201 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, викладеною зокрема у постановах від 26 червня 2018 року у справі №805/4998/16-а та від 30 листопада 2018 року у справі №810/222/18.

Таким чином, податкове повідомленням-рішення Офісу ДПС від 13 листопада 2019 року № в частині застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних від 21 червня 2019 року №76 та від 24 червня 2019 року №101 у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме у розмірі 785 051,03 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Однак, суд відмовляє у задоволенні позову в частині застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної від 09 квітня 2019 року №274 на суму 13,78 грн., оскільки позовна заява не містить відповідних обґрунтувань, а у справі відсутні докази на спростування висновків акта перевірки в цій частині.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач частково довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлень-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» частковому підлягає задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме 99,99% у розмірі 11 775,00 грн.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 55 000,00 грн., суд звертає увагу на таке.

Пункт 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 та від 22 грудня 2018 року у справі №826/856/18.

Отже, на підтвердження цих обставин, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав суду лише копію договору про надання професійної правничої допомоги, з додатками до нього №№3, 4.

Проте, ці докази не підтверджують отримання позивачем професійної правничої допомоги, пов`язаної з розглядом цієї справи; у справі відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, а також докази про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Таким чином, суд відмовляє у стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 13 листопада 2019 року № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 785 051,03 грн.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 775,00 грн. (одинадцять тисяч сімсот сімдесят п`ять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС.

5. Відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, 55, поверх 2; ідентифікаційний код 36216459);

Офіс великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г; ідентифікаційний код 43141471).

Суддя В.А. Кузьменко