Справа № 337/5282/21
Суддя: Сидорова М. В.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/337/64/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

за участю секретаря Сабліної А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до поліцейського інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Охріменко Юрія Васильовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

20.09.2021р. до суду від ОСОБА_1 надійшов адміністративний позов до поліцейського роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Охріменко Ю.В., в якому він просить скасувати постанову серії ЕАО №4745518 від 08.09.2021р. про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., провадження по справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.09.2021р. поліцейським 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області Охріменко Ю.В. винесена постанова ЕАО №4745518 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Вважає вказану постанову протиправною, оскільки вона винесена в результаті розгляду справи без його участі, примірник постанови на місці її винесення йому не вручався, відповідачем не дотримані положення законодавства України щодо оформлення постанови про адміністративне правопорушення, не пред`явлено належних доказів, які б свідчили про вчинення ним правопорушення, не досліджувалися та не надавалися для ознайомлення докази, які б підтверджували факт скоєння позивачем правопорушення, не розглянуто його клопотання про розгляд справи в інший час за участі його захисника. Разом з цим, позивач вказує, що відповідач не проінформував його про конкретну причину зупинки та його вимога щодо пред`явлення посвідчення водія та інших документів не мала правових підстав, оскільки позивач не вчиняв правопорушення. Також, інших підстав для перевірки документів у відповідача не було та будь-яких доказів факту порушення позивачем ПДР України відповідачем не було надано.

Ухвалою суду від 21.09.2021р. адміністративний позов ОСОБА_1 прийнято до судового розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання за участю сторін.

Крім того, вказаною ухвалою суду від 21.09.2021р., на підставі ч.3-5 ст.48 КАС України, враховуючи характер спірних правовідносин, зміст позовних вимог, суд залучив до участі в цій справі в якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції.

Крім того, вказаною ухвалою суду від 21.09.2021р., на підставі ст.9, 77, 79, 80 КАС України, виходячи з характеру та суті спірних правовідносин, предмету доказування, змісту позовних вимог, сприяючи сторонам у здійсненні їх процесуальних прав та обов`язків, суд задовольнив клопотання позивача та витребував від Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до постанови серії ЕАО №4745518 від 08.09.2021р.

28.09.2021р. до суду від представника УПП в Запорізькій області Назаренко М.М. надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому він позов не визнав повністю, вважає вимоги позивача безпідставними. Також зазначено, що 08.09.2021р. під час несення служби у м.Запоріжжі поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП Охріменко Ю.В. було виявлено порушення Правил дорожнього руху України. Обставини, на які посилається позивач, не виключають в його діях події та складу інкримінованого правопорушення. Автомобіль під керуванням водія було зупинено у зв`язку з порушенням ПДР. Причина зупинки повідомлена. Також поліцейський на підставі п.2.4 ПДР мав право вимагати у особи документи, передбачені п.2.1 ПДР. Ці документи позивач не пред`явив. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський діяв відповідно до норм чинного законодавства. У зв`язку з цим підстав для визнання постанови протиправною та її скасування немає. Просить в позові відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач інспектор 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Охріменко Ю.В. та представник відповідача УПП в Запорізькій області ДПП в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладання розгляду справи від відповідачів не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАСУ суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що 08.09.2021р. інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Охріменко Ю.В. винесена постанова ЕАО №4745518 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що він 08.09.2021р. о 16.55 год. в с.Григорівка на трасі Е105 310 км., керуючи автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 319 номерний знак НОМЕР_1 , на момент зупинки не пред`явив інспектору водійське посвідчення, чим порушив п.2.4.а ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Вказана постанова не була отримана позивачем на місці, зазначено про направлення її копії позивачу рекомендованим листом.

16.09.2021р. позивач ОСОБА_1 направив даний адміністративний позов до суду поштовим зв`язком, який надійшов до суду 20.09.2021р.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про протиправність постанови відповідача - інспектора роти 1 батальйону 1 УПП в Запорізькій області ДПП Охріменко Ю.В. ЕАО №4745518 від 08.09.2021р. про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Так, ч.1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Також суд враховує, що п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» вказує, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Це кореспондується з вимогами п.2.4а ПДР, згідно з яким на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, та пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

При цьому, згідно з п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі документи, вказані в пп. «а-ґ» цього пункту, зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а.

Ухвалюючи рішення про накладання на водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, інспектор поліції Охріменко Ю.В. в порушення вимог ст.252, 280, 283 КУпАП не зазначив в постанові підстави зупинки водія та належні і допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які ним були зібрані та оцінені ним у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується його висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та якими спростовуються заперечення ОСОБА_1 щодо невчинення будь-якого правопорушення.

Таких доказів, в порушення вимог ст.77 КАС України, незважаючи на ухвалу суду від 21.09.2021р. про витребування від УПП в Запорізькій області ДПП матеріалів справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності 08.09.2021р., відповідачі не надали суду і разом з відзивом УПП на позов, поданим ним в межах розгляду цієї адміністративної справи, та доводи позивача жодним чином не спростували.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, то факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Пунктом 3 ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що інспектор патрульної поліції Охріменко Ю.В. як суб`єкт владних повноважень при накладанні адміністративного стягнення на позивача ОСОБА_2 в даному випадку діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом, чим порушив вимоги ст.19 Конституції України, тому прийняте ним рішення про накладання адміністративного стягнення є протиправним і підлягає скасуванню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Частиною 1 ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору за даним позовом в сумі 454,00 грн.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», ст.7,9,126,245,222,268,276,278,279,283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,139,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Охріменко Юрія Васильовича серії ЕАО №4745518 від 08.09.2021 року про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Запорізькій області з Департаменту патрульної поліції (місце знаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 454, 00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В. Сидорова