Справа № 939/1221/21
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 939/1221/21 Суддя (судді) першої інстанції: Герасименко М.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Київській області на рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області, капрала поліції Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Догойди Андрія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Бородянського районного суду Київської області з позовом до ГУ НП в Київській області, капрала поліції Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Догойди А.В., в якому просив скасувати постанову серії БАВ №127908 від 25.05.2021, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 липня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ГУ НП в Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Інші учасники справи відзиви на апеляційну скаргу не подавали.

В суді першої інстанції позиція позивача обґрунтовувалась відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки посвідчення водія серії НОМЕР_1 передбачає право на керування транспортними засобами категорій «В», «С», «D», в тому числі автомобілями, що призначені для перевезення вантажів, маса яких перевищує 3500 кг.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 25 травня 2021 року поліцейським Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капрал поліції Догойдою А.В. складено постанову серії БАВ №127908, відповідно до якої позивач керував автомобілем Мерседес д.н.з НОМЕР_2 , обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки (п.2.3в ПДР), при цьому не мав відповідної категорії (С1), тобто не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а ПДР України та скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн (а.с.3).

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про відсутність в них достатніх належних та достовірних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 будь-яких дій або бездіяльності, які утворюють склад правопорушення в розумінні ст.9 КУпАП, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України).

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу пп.«а» п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач керував транспортним засобом марки Мерседес д.н.з НОМЕР_2 , повна маса якого становить 7490 кг, категорія транспортного засобу С1 (а.с.7).

Відповідно до копії посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 25.01.2005 (а.с.6) позивач має право керування транспортними засобами категорій B, C, D.

Пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 (в чинній редакції), визначено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема:

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів).

Відповідно до п.2.13 ПДР України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) транспортні засоби належать до таких категорій, зокрема:

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Разом з тим, п.2.13 ПДР України у вказаній редакції був викладений внаслідок набрання 14.10.2011 чинності постановою Кабінету Міністрів України №1029 від 26.09.2011.

В той же час, станом на дату видачі позивачу посвідчення водія (25.01.2005) пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 було передбачено, що Транспортні засоби, керування якими здійснюється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А - мотоцикли, моторолери, мотонарти й інші мототранспортні засоби;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кг (7700 фунтів) і кількість сидячих місць яких, крім сидіння водія, не перевищує восьми;

С - автомобілі, які призначені для перевезення вантажів і дозволена максимальна маса яких перевищує 3500 кг (7700 фунтів);

D - автомобілі, які призначені для перевезення пасажирів і мають більше восьми сидячих місць, крім сидіння водія;

Е - состави транспортних засобів з тягачем, що відносяться до категорії В, С або D, яким водій має право керувати, але які самі не входять в одну із цих категорій або в ці категорії;

трамваї;

тролейбуси;

мотоколяски.

Отже, станом на момент отримання позивачем посвідчення водія на право керування транспортними засобами не було передбачено виділення категорії «С1» (призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів) із категорії «С» - автомобілі, які призначені для перевезення вантажів і дозволена максимальна маса яких перевищує 3500 кг.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 25.01.2005, надає позивачу право керування транспортним засобом марки Мерседес д.н.з НОМЕР_2 , повна маса якого становить 7490 кг.

Наведене свідчить про безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції доходить висновку щодо недоведеності відповідачем, всупереч ч.2 ст.77 КАС України, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.126 КУпАП, що свідчить про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №127908.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Текст постанови виготовлено 30 вересня 2021 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма