Справа № 160/4074/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 160/4074/20
адміністративне провадження № К/9901/34340/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е.,
суддів Калашнікової О. В., Шевцової Н.В.,
перевіривши касаційну скаргу адвоката Бразалук Світлани Сергіївни в інтересах ОСОБА_1
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із таким судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі № 160/4074/20.
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, адвокат Бразалук Світлана Сергіївна подала касаційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 до Верховного Суду.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною третьою статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З матеріалів касаційного провадження та рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що рішення суду першої інстанції прийнято 22 липня 2020 року у порядку письмового провадження. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року в адміністративній справі №160/4074/20 та визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року в адміністративній справі №160/4074/20.
Проаналізувавши обставини справи, судом встановлено, що не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 10 червня 2021 року подав апеляційну скаргу.
Частина 1 статті 295 КАС України передбачає, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме десять днів з дня отримання ухвали, протягом якого заявник може надати докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою. Також ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.07.2021 року було надано додатковий строк на усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року в адміністративній справі №160/4074/20, а саме для надання заяви про поновлення строку в якій зазначити дату, коли скаржнику стало відомо про наявність оскаржуваного рішення.
Для поновлення строків на апеляційне оскарження повинні існувати об`єктивні, непереборні підстави.
Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Передбачено, що учасник справи може розраховувати на поновлення пропущеного строку у разі, коли апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду, у цьому випадку має бути подана заява разом з доказами. Суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до статті 2 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262- IV "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Відповідно до положень статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Реєстр - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.
За приписами частин першої та другої статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Слід зауважити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року на вказаному веб порталі зареєстровано 26.08.2020 року та оприлюднено у вільному доступі 27.08.2020 року.
Отже, з 27.08.2020 року позивач мав можливість ознайомитися з текстом рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду та звернутися до Третього апеляційного суду з апеляційною скаргою в межах встановленого статтею 295 КАС України строку.
Про наявність вказаного рішення позивач був обізнаний, оскільки 11 січня 2021 року звертався до суду першої інстанції з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
26 липня 2021 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (на виконання ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху) разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року, в якій скаржник вказав, що має право на поновлення строку, оскільки моментом відліку строку на апеляційне оскарження є дата отримання судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак відповідне рішення ним отримано не було.
Слід зазначити, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява № 8371/02, від 26 квітня 2007 року, "Трух проти України", заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Також, суд апеляційної інстанції зазначив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Водночас, у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року скаржником повторно зазначено доводи, яким було надано оцінку при залишенні апеляційної скарги без руху та не зазначено дату, коли скаржнику стало відомо про наявність оскаржуваного рішення.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження та підстави для поновлення такого строку.
Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 3 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
У зв`язку з пропуском заявником строку на апеляційне оскарження, визнання судом підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними, та відсутністю підстав для поновлення такого строку, суд апеляційної інстанції вважав за необхідне застосувати положення пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України та відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Разом з тим, у своїй касаційній скарзі позивач не спростовує висновки суду апеляційної інстанції, а також не доводить та не надає доказів щодо поважності причин пропуску строку. Скаржник, обґрунтовуючи пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції зазначає, що ним заявлялось клопотання про зупинення провадження у справі. Проте, суд відхилив вказане клопотання позивача. Також, скаржник посилається на пункт 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, яким кодекс доповнено згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 28.04.2021 року, відповідно до якого строки, зокрема, щодо звернення до суду, розгляду справи, апеляційного та касаційного оскарження, продовжуються на строк дії карантину.
Також, суд зауважує, що зазначена норма п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України зазнала змін та викладена в редакції Закону України №731-ІХ від 18 червня 2020 року.
Також, скаржником зазначено, що 27 липня 2020 року він повторно звернувся до суду першої інстанції про призупинення провадження у справі. 14 вересня 2020 року позивач звернувся за безоплатною вторинною правовою допомогою, 21 вересня 2020 року йому було надано довідку для оформлення договору на безоплатну вторинну правову допомогу, 16 жовтня 2020 року позивачем укладено договір з адвокатом про надання правової допомоги.
Крім того, скаржником зазначено, що він не отримував рішення суду першої інстанції, що вбачається із матеріалів справи, в яких містяться конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою від 09 вересня 2020 року про неотримання адресатом-позивачем рішення суду.
Посилання скаржника на заявлення ним клопотань про зупинення провадження у справі не може свідчити про поважність причин пропуску строку. Також не є поважною причиною звернення за отриманням безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки вони не пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.
Також, суд відхиляє посилання скаржника на пропуск строку касаційного оскарження у зв`язку із дією карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) не може бути підставою для поновлення строку, оскільки із матеріалів касаційної скарги не вбачається, що пропуск строку на касаційне оскарження зумовлений обмеженнями, впровадженими з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Щодо посилань скаржника на те, що ним не було отримано копію оскаржуваного судового рішення, суд зазначає, що вказане рішення оприлюднено 27.08.2020 року та знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, про що також зазначав суд апеляційної інстанції. При цьому, позивачем у січні 2021 року до суду була подана заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, яка була розглянута судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року, яка залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2021 року, у задоволенні заяви відмовлено. Судові засідання щодо перегляду рішення за нововиявленими обставинами проводились з участю позивача, що свідчить про його обізнаність з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року, а також наявність можливості подати не тільки заяву про перегляд, але й апеляційну скаргу.
А тому, скаржником у касаційній скарзі не доведено поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (пункт 4 частини 1 статті 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 299, 333 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою адвоката Бразалук Світлани Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська
Судді О. В. Калашнікова
Н. В. Шевцова