Справа № 804/179/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2021 року Справа № 804/179/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняБороди І.В.
представника позивача представника відповідача Пащенко В.І. Прокоф`єва Є.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Марганецький рудоремонтний завод» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
12 січня 2016 року публічне акціонерне товариство «Марганецький рудоремонтний завод» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, із урахуванням уточненої позовної заяви від 18 лютого 2016 року та доповнень до позову від 16 березня 2016 року, до Нікопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якій просить:
Позивач не погоджується із прийнятими податковими рішеннями та зазначає про те, що висновки перевіряючих, які були викладені у зазначених вище актах, є безпідставними, а взаємовідносини позивача з контрагентами ТОВ «Гере Союз», ТОВ «Декком», ТОВ «Фортуна Альянс», ТОВ «Сайлес Груп», ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград», ТОВ «Бізнес Перфект Груп», ТОВ «Парада», ТОВ «Еліот Груп» (ТОВ «Фірма Ламберта»), ТОВ «Феросистема» мали реальний характер, що підтверджується первісною документацією.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
15 березня 2016 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення у справі, в яких останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що висновки перевірок є обґрунтованими, а під час дослідження ланцюга постачання товарів не встановлено їх виробника або імпортера, документально встановити походження товару неможливо, що на думку перевіряючих підтверджує факт нереальності операцій, відображених ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з контрагентами ТОВ «Гере Союз», ТОВ «Декком», ТОВ «Фортуна Альянс», ТОВ «Сайлес Груп», ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград», ТОВ «Бізнес Перфект Груп», ТОВ «Парада», ТОВ «Еліот Груп» (нова назва ТОВ «Фірма Ламберта»), ТОВ «Феросистема».
У контрагентів позивача були відсутні основні фонди, виробничі потужності, складські приміщення та транспортні засоби, а також те, що унеможливлює вироблення продукції і аналізом зареєстрованих податкових накладних не встановлено факт придбання контрагентами позивача ТМЦ, які у подальшому могли бути реалізовані на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод».
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року адміністративний позов публічного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" - задоволено та постановлено:
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року апеляційну скаргу Нікопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області - залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року - залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 року у справі №804/179/16 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року справу прийнято до провадження та визначено, що справа буде слухатись за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого засідання.
Останнє судове засідання у справі відбулось 16 вересня 2021 року.
Представник позивача проти процесуального правонаступництва не заперечував.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №804/179/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Марганецький рудоремонтний завод» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення на 30 днів.
За результатами даної перевірки встановлено порушення ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість у жовтня 2015 року на загальну суму 478 729,00 грн.
У вказаних додаткових поясненнях представником позивача викладено детальний виклад фактичних обставин справи щодо господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Гере Союз», ТОВ «Декком», ТОВ «Фортуна Альянс», ТОВ «Сайлес Груп», ТОВ «Енергетична Компанія «Грицівград», ТОВ «Бізнес Перфект Груп», ТОВ «Парада», ТОВ «Еліот Груп» (нова назва - ТОВ «Фірма Ламберта»), ТОВ «Феросистема», реальність яких не визнається відповідачем.
ТОВ «Гере Союз» у період серпень - жовтень 2015 року не придбавав товари: порошок марки DALPOR Р88Е, Стрічка трансп.650-4-ЛТК-200-4-2 (10мм) 100м+50м, Електроди графітовані d 200, Марганець металевий Мн95, Євроруберойд ХПП-2,5, Мастика МБК-Г, крафт-мішок 30 кг. Кабель силовий, Дріт ніхромовий Х20Н80, які відображені у податковому кредиті ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод».
Тобто, аналізом зареєстрованих податкових накладних не встановлено факт придбання ТОВ «Гере Союз» ТМЦ. які у подальшому могли бути реалізовані на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод».
Натомість, встановлено відсутність зв`язку між придбаним товаром та реалізованим, що ставить під сумнів реальність здійснених господарських операцій, тобто вбачається формування штучного податкового кредиту від ТОВ «Гере Союз» для ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» за безтоварними операціями, що спрямоване на зменшення податкового зобов`язання до сплати в бюджет кінцевим споживачем.
Крім того, спростовується можливість фізично надавати послуги (транспортні послуги по Україні, адаптер для діагностики вантажних автомобілів, діагностичний прилад для вантажних авто, транспортно-експедиційні послуги, технічне обслуговування газового обладнання, ремонт АКП, ремонт КПП, ремонт двигуна (повний), капремонт м`якої покрівлі, поточний ремонт хірургії, поліграфічні послуги та вишивка, діагностика пневмосистеми автомобіля, послуги перевезення вантажу, ТО акваріума, капремонт систем водопостачання, виконання ремонтних робіт в магазинах "АТБ Маркет", ремонт компресора, тощо) однією особою - жінкою віком 25 років, яка є засновником, керівником та головним бухгалтером підприємства при відсутності основних фондів та транспортних засобів з урахуванням 8-годинного робочого дня, віддаленості підприємств - контрагентів.
ТОВ «Гере Союз» не має власних або орендованих основних фондів, виробничих потужностей, матеріально - технічної бази, кількості працівників відповідної кваліфікації, згідно баз даних встановлено, що за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, 28А знаходиться станція технічного обслуговування ТОВ «Лексус Центр» (код 35933371), що свідчить про формальне відображення операцій у звітності підприємства, та відображення недостовірних даних у первинних документах.
Отже, встановити походження ТМЦ, що відображені у податкових зобов`язаннях ТОВ «Гере Союз» не є можливим, так як дані ТМЦ підприємством не придбавались, а виробити їх власними силами підприємство не могло, у зв`язку з відсутністю основних фондів, виробничих потужностей, транспортних засобів, необхідної кількості трудових ресурсів.
Неможливість встановлення походження товарів, неможливість відвантаження ТМЦ з даної юридичної адреси свідчить про безтоварність відображених операцій.
Таким чином, під час дослідження ланцюга постачання товарів, не встановлено їх виробника або імпортера, а документально встановити походження товару неможливо, отже, підтверджується факт нереальності операцій, відображених ПАТ "Марганецький рудоремонтний завод" у жовтні 2015 року та їх безтоварність по постачальнику ТОВ «Гере Союз».
Даний факт свідчить про відсутність легального джерела походження ТМЦ та про намір ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» мінімізувати податкові зобов`язання шляхом безпідставного формування податкового кредиту по безтоварним операціям.
ТОВ «Гере Союз» не було платником єдиного податку, а також не подавало декларації з податку на прибуток приватних підприємств за 2014-2015 р., що свідчить про неможливість купівлі товару (в подальшому нібито реалізованого ПАТ "Марганецький рудоремонтний завод") у неплатників ПДВ.
Копію наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 28.12.2015 №1076 вручено особисто головному бухгалтеру ПАТ Марганецький рудоремонтний завод - Житній Світлані Олександрівні.
Аналізом податкових накладних ТОВ «Енергетична будівельна компанія «Грицівград», що зареєстровані у ЄРПН, встановлено відсутність зв`язку між придбаним товаром та реалізованим, так. відсутнє придбання електродів, що ставить під сумнів реальність здійснених господарських операцій, у зв`язку з чим встановити походження ТМЦ, що відображені у податковому кредиті ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» не є можливим.
Отже, вбачається формування штучного податкового кредиту ТОВ «Енергетична будівельна компанія «Грицівград» для покупців за безтоварними операціями, що спрямоване на зменшення податкового зобов`язання до сплати в бюджет кінцевим споживачем.
Таким чином, під час дослідження ланцюга постачання товарів не встановлено виробника, а отже, встановлено відсутність легального джерела походження ТМЦ, що свідчить про намір ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» мінімізувати податкові зобов`язання шляхом вчинення дій. які не обумовлені розумним змістом (valid commercial reasons), що направлений на отримання доходу, а отже підприємство не має права на податковий кредит.
Відповідно до аналізу податкових накладних, зареєстрованих у ЄРПН встановлено, що ТОВ "Парада" у липні 2014 року відображало реалізацію таких товарів:
нитки 40 п.е., ущільнення штоку, стартер, генератор, черевики, рукавиці, мікросхеми, Олія соняшникова (203,18 т), шпалери, макуха соняшникова (33,36 т).
При цьому згідно ЄРПН відображено придбання наступних товарів:
скло (20 227,73 кв.м), флотореагент (6500 кг), газ скраплений, припейд - продукція МТС (406173,22 шт.), цукор-пісок (204 т.), троянди сортові (196 092,60 шт).
Тобто, під час дослідження ланцюга постачання товарів не встановлено виробника порошку переклазового або імпортера, а отже, встановлено відсутність легального джерела походження ТМЦ - переклазового порошку, що свідчить про намір ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» мінімізувати податкові зобов`язання шляхом вчинення дій, які не обумовлені розумним змістом (valid commercial reasons), що направлений на отримання доходу, а отже підприємство не має права на податковий кредит та витрати.
Відповідно до інформаційних баз встановлено, що ТОВ "Феросистема" не мало господарських операцій з підприємствами - постачальниками у жовтні 2014 року, що зареєстровані за адресою відвантаження, власних складських приміщень, виробничих потужностей, підприємство за даною адресою не має, а значить відвантаження ТМЦ за даною адресою не могло здійснюватись.
Тобто, за відсутності придбання ТМЦ у постачальника, який знаходиться за даною адресою, підтвердити достовірність зазначеного місця відвантаження є неможливим, а отже товарно - транспортні накладні, надані до перевірки, містять недостовірну інформацію, що суперечить нормам законодавства, згідно яким приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
У зв`язку з цим факт придбання ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» ТМЦ саме у ТОВ "Феросистема" не підтверджується, встановити походження ТМЦ, що відображені у податковому кредиті ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» не є можливим.
Отже, вбачається формування штучного податкового кредиту ТОВ "Феросистема" для покупців за безтоварними операціями, що спрямоване на зменшення податкового зобов`язання до сплати в бюджет кінцевим споживачем, у т.ч. ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод».
Таким чином, витрати по операціям з ТОВ "Феросистема" ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» включило до собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) за 2014 рік, що призвело до її завищення на суму 101875.00 грн.
Представник позивача у ході розгляду справи первісні та додаткові позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, просив у задоволенні позову відмовити.
У ході судового розгляду справи судом допитано у якості свідків 31 серпня 2021 року: водія автотранспортного засобу ОСОБА_1 ; головного бухгалтера ОСОБА_2 .
16 вересня 2021 року судом допитано у якості свідків: водія автотранспортного засобу ОСОБА_3 , начальника ливарного цеху Бабінцова Романа Леонідовича.
Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
- п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 174 749,00 грн., у т.ч. за 2014 рік у сумі 174 749,00 грн.;
- п.п.198.1, п.п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 194 166,00 грн., у т.ч. за січень 2014 року у сумі 15 360,00 грн., за квітень 2014 року у сумі 21 378,00 грн., за травень 2014 року у сумі 2 333,00 грн., за серпень 2014 року у сумі 109 021,00 грн., за вересень 2014 року у сумі 6 055,00 грн., за жовтень 2014 року у сумі 24 664,00 грн., за листопад 2014 року у сумі 1 850,00 грн., за грудень 2014 року у сумі 1 502,00 грн.
На підставі акту № 35/94-36-32-08/05448386 від 01.02.2016 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було винесено:
Вирішуючи правомірність оскаржуваних рішень, суд виходить з наступного.
Згідно змісту акту №1908/2201/0548389 від 30.11.2015 року, на думку перевіряючих, про факт нереальності операцій ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з ТОВ «Гере Союз» свідчить таке:
- TOB «Гере Союз» звіти за 2014 рік не надавало, що свідчить про відсутність основних фондів, виробничих потужностей, складських приміщень та транспортних засобів, а також те, що у 2015 році не надавалися звіти 1-ДФ, що свідчить про відсутність найманих працівників, що унеможливлює вироблення продукції;
- аналізом зареєстрованих податкових накладних не встановлено факт придбання ТОВ «Гepe Союз» ТМЦ, які у подальшому могли бути реалізовані на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»;
- під час дослідження ланцюга постачання товарів не встановлено їх виробника або імпортера, а документально встановити походження товару неможливо, що на думку перевіряючих підтверджує факт нереальності операцій, відображених ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» у жовтні 2015 року та їх безтоварність по постачальнику ТОВ «Гере Союз».
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Покупець) та ТОВ «Гере Союз» (Продавець) було укладено Договір поставки №011015 від 01.10.2015.
До даного договору були виписані специфікації за №1 від 01.10.2015 на суму 2273 920,00 грн., з яких ПДВ 378 986,67 грн., а також за №2 від 12.10.2015 на суму 598 452,00 грн., з яких ДПВ 99 742,00 грн.
ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» отримало від ТОВ «Гере Союз» видаткові накладні №РН-000071 від 01.10.2015, №РН-000075 від 05.10.2015, №РН-000076 від 06.10.2015, №РН-000077 від 07.10.2015, №РН-000078 від 08.10.2015, №РН-000079 від 12.10.2015, №РН-000080 від 13.10.2015, №РН-000081 від 15.10.2015 та податкові накладні №71 від 01.10.2015, №75 від 05.10.2015, №76 від 06.10.2015, №77 від 07.10.2015, №78 від 08.10.2015, №79 від 12.10.2015, №80 від 13.10.2015, №81 від 15.10.2015 на загальну суму 2872 372,00 грн., з яких ПДВ 478 728,67 грн.
У податковому обліку ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним були включені до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року.
Транспортування товару отриманого від ТОВ «Гере Союз» за Договором поставки №011015 від 01.10.2015 року здійснювалось автотранспортом та водіями ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з пункту навантаження: м. Дніпропетровськ, вул.Запорізьке шосе, 28А, до пункту розвантаження: м. Марганець, вул.Радянська, 162, про що було складено наступні товарно-транспортні накладні: №0110 від 01.10.2015; №0510 від 05.10.2015; №0610 від 06.10.2015; №0710 від 07.10.2015; №0810 від 08.10.2015; №1210 від 12.10.2015; №1310 від 13.10.2015; №1510 від 15.10.2015.
Постачальником було надано ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» сертифікати якості на товар поставлений за Договором поставки №011015 від 01.10.2015, а саме на: переклазовый порошок марки DALPOR Р88Е; стрічку трансп.650-4-ЛТК-200-4-2 (т.10мм) 100м+50м; електроди графітовані d 200; марганець металевий Мн95; феромарганець ФМн88; Євроруберойд ХПП-2,5; мастику МБК-Г; крафт-мішок 30 кг; кабель силовий КГ 1x16; кабель силовий КГ 3x10+1x6; кабель зварний в гумовій ізоляції КГ 1x35; кабель в гумовій ізоляції КГ-120; дріт ніхромовий Х20Н80.
Від ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» товар для перевезення приймався ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» прихід товару був оформлений прибутковими ордерами за №24 від 01.10.2015, №25 від 05.10.2015 року, №26 від 06.10.2015 року, №27 від 07.10.2015 року, №28 від 08.10.2015 року, №14 від 12.10.2015 року, №15 від 13.10.2015 року, №46 від 15.10.2015 року, який прийняла ОСОБА_4 .
Товар отриманий від ТОВ «Гере Союз» був поміщений на склад ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» згідно картки складського обліку №0300260 за 2015 рік, картки складського обліку №0700002 за 2015 рік, картки складського обліку №0500922 за 2015 рік, картки складського обліку №0260006 за 2015 рік, картки складського обліку №0600007 за 2015 рік, картки складського обліку №0600545 за 2015 рік, картки складського обліку №0500921 за 2015 рік, картки складського обліку №0500922 за 2015 рік, картки складського обліку №0500923 за 2015 рік, картки складського обліку №0300316 за 2015 рік, картки складського обліку №0260004 за 2015 рік.
Зазначені вище товарно-матеріальні цінності були використані у виробничій діяльності ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» про що надано вимоги на списання: №32 від 01.10.2015, одержав ОСОБА_5 ; №99 від 05.10.2015, одержав ОСОБА_5 ; №7 від 06.10.2015, одержав ОСОБА_5 ; №54 від 07.10.2015, одержав ОСОБА_5 ; №53 від 08.10.2015, одержав ОСОБА_5 ; №45 від 12.10.2015, одержав ОСОБА_5 ; №9 від 15.10.2015, одержав Коншин С.В.
Згідно платіжного доручення №1754 від 29.10.2015 року ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» перерахувало ТОВ «Гере Союз» 287 237,20 грн.
Згідно змісту акту №17/2202/05448386 від 14.01.2016 року, на думку перевіряючих, про факт нереальності операцій ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з ТОВ «Декком», свідчить наступне:
- у ТОВ «Декком» відсутні основні фонди, виробничі потужності, складські приміщення та транспортні засоби, а також те, що унеможливлює вироблення продукції;
- аналізом зареєстрованих податкових накладних не встановлено факт придбання ТОВ «Декком» ТМЦ, які у подальшому могли бути реалізовані на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»;
- під час дослідження ланцюга постачання товарів, не встановлено їх виробника або імпортера, а документально встановити походження товару неможливо, що на думку перевіряючих підтверджує факт нереальності операцій, відображених ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» у листопаді 2015 року та їх безтоварність по постачальнику ТОВ «Декком».
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Замовник) та ТОВ «Декком» (Виконавець) було укладено Договір про надання послуг № 031115 від 03.11.2015, предметом якого є роботи по розробці ливарно-модельної технології по виготовленню конусу кр.0106.01-кр.0106.05.
Відомість про вартість робіт №1, що є додатком до Договору про надання послуг №031115 від 03.11.2015, була підписана сторонами 09.11.2015 на загальну суму 300 000,00 грн., з яких ПДВ 50 000,00 грн.
Між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ «Декком» на виконання Договору про надання послуг №031115 від 03.11.2015 було підписано акт виконаних робіт від 09.11.2015 на загальну суму 300 000,00 грн., з яких ПДВ 50 000,00 грн.
Копія креслення ливарно-модельної технології по виготовленню конусу надана ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод».
Крім того, між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Покупець) та ТОВ «Декком» (Продавець) було укладено Договір поставки №091115П від 09.11.2015 року.
До даного договору були виписані специфікації за №1 від 18.11.2015 року на суму 847 776,00 грн., з яких ПДВ 141 296,00 грн., за №2 від 25.11.2015 на суму 761 254,80 грн., з яких ПДВ 126 875,80 грн., а також за №3 від 08.12.2015 на суму 1 119 900,00 грн., з яких ПДВ 199 833,33 грн.
ТОВ «Декком» виставило наступні рахунки-фактури на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»: №14/12 від 14.12.2015 на суму 540 000,00 грн., з яких ПДВ 90 000,00 грн.; №10/12 від 10.12.2015 на суму 329 000,00 грн., з яких ПДВ 54 833,33 грн.; №07/12 від 07.12.2015 на суму 330 000,00 грн., з яких ПДВ 55 000,00 грн.; №26/11 від 26.11.2015 на суму 488 754,80 грн., з яких ПДВ 81 459,13 грн.; №23/11 від 23.11.2015 на суму 272 500,00 грн., з яких ПДВ 45 416,67 грн.; №18/11 від 18.11.2015 на суму 292 408,80 грн.; №20/11 від 20.11.2015 на суму 172 296,00 грн., з яких ПДВ 28 716,00 грн.; №19/11 від 19.11.2015 на суму 383 071,20 грн., з яких ПДВ 63 845,20 грн.
ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» отримало від ТОВ «Декком» видаткові накладні №14/12 від 14.12.2015 року, №10/12 від 10.12.2015 року, №8/12 від 08.12.2015 року, №26/11 від 26.11.2015 року, №25/11 від 25.11.2015 року, №24/11 від 24.11.2015 року, №19/11 від 19.11.2015 року, №18/11 від 18.11.2015 року, №09/11 від 09.11.2015 року та податкові накладні №8 від 09.11.2015 року, №10 від 18.11.2015 року, №11 від 19.11.2015 року, №12 від 24.11.2015 року, №13 від 25.11.2015 року, №14 від 26.11.2015 року, №2 від 08.12.2015 року, №5 від 10.12.2015 року, №7 від 14.12.2015 року (загальна суму ПДВ за листопад 2015 року 318 717,80 грн.).
У податковому обліку ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним були включені до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року.
Від ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» товар для перевезення приймався ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» прихід товару був оформлений прибутковими ордерами №123 від 18.11.2015, №124 від 149.11.2015, №131 від 24.11.2015, №132 від 25.11.2015, № 133 від 26.11.2015, його прийняла ОСОБА_4 .
Товар отриманий від ТОВ «Декком» був поміщений на склад ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» згідно картки складського обліку №18 та №17 за 2015 рік, картки складського обліку №17 за 2015 рік, картки складського обліку №0200211 за 2015 рік, картки складського обліку №0230047 за 2015 рік, картки складського обліку №10 за 2015 рік, картки складського обліку №11 за 2015 рік, картки складського обліку №9 за 2015 рік, картки складського обліку №15 за 2015 рік, картки складського обліку №14 за 2015 рік, картки складського обліку №13 за 2015 рік, картки складського обліку №8 за 2015 рік, картки складського обліку №12 за 2015 рік, картки складського обліку №7 за 2015 рік, картки складського обліку №6 за 2015 рік, картки складського обліку №1500001 за 2015 рік, картки складського обліку №1500002 за 2015 рік, картки складського обліку №0230001 за 2015 рік, картки складського обліку № 0200270 за 2015 рік, картки складського обліку №0230039 за 2015 рік, картки складського обліку №0230046 за 2015 рік.
Зазначені вище товарно-матеріальні цінності отримані у листопаді 2015 року були використані у виробничій діяльності ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод», про що надано вимоги на списання: №92 від 18.11.2015, №10/1 від 18.11.2015, №11/1 від 19.11.2015, №14/1 від 24.11.2015, №98 від 25.11.2015, №99 від 26.11.2015.
Згідно платіжного доручення №1965 від 24.11.2015 року ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» перерахувало ТОВ «Декком» 30 000,00 грн.
Згідно змісту акту № 17/2202/05448386 від 14.01.2016 року, на думку перевіряючих, про факт нереальності операцій ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з ТОВ «Фортуна Альянс», свідчить наступне:
- у ТОВ «Фортуна Альянс» відсутні основні фонди, виробничі потужності, складські приміщення та транспортні засоби, а також те, що унеможливлює вироблення продукції;
- аналізом зареєстрованих податкових накладних не встановлено факт придбання ТОВ «Фортуна Альянс» ТМЦ, які у подальшому могли бути реалізовані на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»;
- під час дослідження ланцюга постачання товарів не встановлено їх виробника або імпортера, а документально встановити походження товару неможливо, що на думку перевіряючих підтверджує факт нереальності операцій, відображених ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» у листопаді 2015 року та їх безтоварність по постачальнику ТОВ «Фортуна Альянс».
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Покупець) та ТОВ «Фортуна Альянс» (Продавець) було укладено Договір поставки № 021115 від 02.11.2015.
До даного договору була виписана специфікація за №1 від 09.11.2015 року на суму 959 480,00 грн., з яких ПДВ 159 913,33 грн.
ТОВ «Фортуна Альянс» виставило наступні рахунки-фактури на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»: №017 від 17.11.2015 на суму 328 320,00 грн., з яких ПДВ 54 720,00 грн.; №012 від 12.11.2015 на суму 129 600,00 грн., з яких ПДВ 21 600,00 грн.; №011 від 11.11.2015 на суму 200 000,00 грн., з яких ПДВ 33 333,33 грн.; №010 від 10.11.2015 на суму 63 360,00 грн. на суму 10 560,00 грн.; №008 від 09.11.2015 на суму 174 840,00 грн., з яких ПДВ 29 140,00 грн.; №009 від 09.11.2015 на суму 63 360,00 грн., з яких ПДВ 10 560,00 грн.
ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» отримало від ТОВ «Фортуна Альянс» видаткові накладні №017 від 17.11.2015, №012 від 12.11.2015, №11 від 11.11.2015, № 010 від 10.11.2015, №008 від 09.11.2015, №009 від 09.11.2015 та податкові накладні № 21 від 17.11.2015, №19 від 12.11.2015, №18 від 11.11.2015, №17 від 10.11.2015, №15 від 09.11.2015, №16 від 09.11.2015, на загальну суму ПДВ 159 913,33 грн.
Крім того ТОВ «Фортуна Альянс» було виписано: розрахунок №1 від 09.11.2015 коригувань кількісних і вартісних показників до податкової накладної №16 від 09.11.2015; розрахунок №2 від 10.11.2015 коригувань кількісних і вартісних показників до податкової накладної №17 від 10.11.2015; розрахунок №3 від 11.11.2015 коригувань кількісних і вартісних показників до податкової накладної №18 від 11.11.2015; розрахунок №4 від 12.11.2015 коригувань кількісних і вартісних показників до податкової накладної №19 від 12.11.2015; розрахунок №5 від 17.11.2015 коригувань кількісних і вартісних показників до податкової накладної №21 від 17.11.2015.
У податковому обліку ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним були включені до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року.
Транспортування товару отриманого від ТОВ «Фортуна Альянс» за Договором поставки №021115 від 02.11.2015 року здійснювалось автотранспортом та водіями ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з пункту навантаження: м. Новомосковськ, вул. Павлоградська, 34, до пункту розвантаження: м. Марганець, вул. Радянська, 162, про що було складено наступні товарно-транспортні накладні: №0911/1 від 09.11.2015; №0911/2 від 09.11.2015; №1011 від 10.11.2015; №1115 від 11.11.2015; №1211 від 12.11.2015; №1711 від 17.11.2015, а також подорожні листи: №847042 від 09.11.2015; №847041 від 09.11.2015; №847046 від 10.11.2015; №300802 від 11.11.2015; №300806 від 12.11.2015; №300816 від 17.11.2015.
Від ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» товар для перевезення приймався ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» прихід товару був оформлений прибутковими ордерами №100 від 09.11.2015, №91 від 09.11.2015, №91а від 10.11.2015, №102 від 11.11.2015, №103 від 12.11.2015, №104 від 17.11.2015.
Товар отриманий від ТОВ «Фортуна Альянс» був поміщений на склад ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» згідно картки складського обліку №0600021 за 2015 рік, картки складського обліку №0600020 за 2015 рік, картки складського обліку №0600026 за 2015 рік, картки складського обліку №0700003 за 2015 рік, картки складського обліку №1100100 за 2015 рік, картки складського обліку №0500924 за 2015 рік.
Зазначені товарно-матеріальні цінності отримані у листопаді 2015 року, використані у виробничій діяльності ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» про що надано вимоги на списання за № 6 від 09.11.2015, №7 від 10.11.2015, №20 від 11.11.2015, №50 від 12.11.2015, №66 від 17.11.2015.
Згідно змісту акту №17/2202/05448386 від 14.01.2016 року, на думку перевіряючих, про факт нереальності операцій ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з ТОВ «Сайлес Груп», свідчить наступне:
- у ТОВ «Сайлес Груп» відсутні основні фонди, виробничі потужності, складські приміщення та транспортні засоби, а також те, що унеможливлює вироблення продукції;
- аналізом зареєстрованих податкових накладних не встановлено факт придбання ТОВ «Сайлес Груп» ТМЦ, які у подальшому могли бути реалізовані на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»;
- під час дослідження ланцюга постачання товарів не встановлено їх виробника або імпортера, а документально встановити походження товару неможливо, що на думку перевіряючих підтверджує факт нереальності операцій, відображених ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» у листопаді 2015 року та їх безтоварність по постачальнику ТОВ «Сайлес Груп».
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Покупець) та ТОВ «Сайлес Груп» (Продавець) було укладено Договір поставки №021115 від 02.11.2015 року.
До даного договору була виписана специфікація за №1 від 16.11.2015 року на суму 705 600,00 грн., з яких ПДВ 117 600,00 грн.
ТОВ «Сайлес Груп» виставило рахунок-фактуру на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» №СФ-000055 від 16.11.2015 року на суму 705 600,00 грн., з яких ПДВ 117 600,00 грн.
ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» отримало від ТОВ «Сайлес Груп» видаткову накладну № РН-000055 від 16.11.2015 та податкову накладну № 55 від 16.11.2015 року.
Також ТОВ «Сайлес Груп» надало ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» сертифікат якості № 16/15 від 16.11.2015 року на електроди графітовані д200.
У податковому обліку ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним були включені до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року.
Транспортування товару отриманого від ТОВ «Сайлес Груп» за Договором поставки №021115 від 02.11.2015 року здійснювалось автотранспортом та водіями ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з пункту навантаження: м.Новомосковськ, вул.Павлоградська, 34, до пункту розвантаження: м.Марганець, вул.Радянська, 162, про що було складено товарно-транспортну накладну №16/11 від 16.11.2015 року, а також дорожній лист №300811 від 16.11.2015.
Від ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» товар для перевезення приймався ОСОБА_1 , а на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» прихід товару був оформлений прибутковим ордером №98 від 16.11.2015 року.
Товар отриманий від ТОВ «Сайлес Груп» був поміщений на склад ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» згідно картки складського обліку №0300260 за 2015 рік.
Зазначені вище товарно-матеріальні цінності отримані у листопаді 2015 року були використані у виробничій діяльності ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод», про що надано вимогу на списання за №43 від 16.11.2015.
Згідно змісту акту №17/2202/05448386 від 14.01.2016, на думку перевіряючих, про факт нереальності операцій ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград» свідчить наступне:
- у ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград» відсутні основні фонди, виробничі потужності, складські приміщення та транспортні засоби, а також те, що унеможливлює вироблення продукції;
- аналізом зареєстрованих податкових накладних не встановлено факт придбання ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград» ТМЦ, які у подальшому могли бути реалізовані на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»;
- під час дослідження ланцюга постачання товарів не встановлено їх виробника або імпортера, а документально встановити походження товару неможливо, що на думку перевіряючих підтверджує факт нереальності операцій, відображених ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» у листопаді 2015 року та їх безтоварність по постачальнику ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград».
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Покупець) та ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград» (Продавець) було укладено Договір поставки №151015 від 15.10.2015 року.
До даного договору була виписані специфікації: №1 від 20.10.2015 року на суму 1 544 196,00 грн., з яких ПДВ 257 366,00 грн., а також №2 від 04.11.2015 року на суму 2 310 000,00 грн., з яких ПДВ 385 000,00 грн.
ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград» виставило рахунки-фактури на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»: №СФ-000005 від 02.11.2015 на суму 648 000,00 грн., з яких ПДВ 108 000,00 грн.; №СФ-000006 від 05.11.2015 на суму 499 200,00 грн., з яких ПДВ 83 200,00 грн.; №СФ-000002 від 02.11.2015 на суму 651 600,00 грн., з яких ПДВ 108 600,00 грн.; №СФ-000003 від 04.11.2015 на суму 172 800,00 грн., з яких ПДВ 28 800,00 грн.; №СФ-000002 від 03.11.2015 на суму 338 400,00 грн., з яких ПДВ 56 400,00 грн.; №СФ-000027 від 19.10.2015 на суму 203 040 грн., з яких 33 840,00 грн.
ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» отримало від ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград» наступні видаткові накладні: №РН-000005 від 02.11.2015; №РН-000006 від 05.11.2015; №РН-000004 від 02.11.2015; №РН-000003 від 04.11.2015; №РН-000002 від 03.11.2015; №РН-000027 від 20.10.2015, а також податкові накладні: № 27 від 20.10.2015; №6 від 05.11.2015; №3 від 04.11.2015; №2 від 03.11.2015; №4 від 02.11.2015; №5 від 02.11.2015 (сума ПДВ за листопад 2015 року 418 840,00 грн.).
Також ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград» надало ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» сертифікати якості: №02/11 від 02.11.2015 (електроди графітовані д200); №05/11 від 05.11.2015 (електроди наплав. Т620); №02/112 від 02.11.2015 (круги зачисні); №04/11 від 04.11.2015 (олива трансформаторна Т-1500); № 03/11 від 03.11.2015 (протипригарне магнезитне покриття); № 20/10 від 20.10.2015 (магнезитовий порошок).
У податковому обліку ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним були включені до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року.
Транспортування товару отриманого від ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград» за Договором поставки №151015 від 15.10.2015 здійснювалось автотранспортом та водіями ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з пункту навантаження: м.Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, 28а до пункту розвантаження: м.Марганець, вул.Радянська, 162, про що було складено товарно-транспортні накладні: №0211 від 02.11.2015; №0511 від 05.11.2015; №0411 від 04.11.2015; №0211 від 02.11.2015; №0311 від 03.11.2015; №2010 від 20.10.2015.
Від ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» товар для перевезення приймався ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , а на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» прихід товару був оформлений прибутковими ордерами за №126 від 23.10.2015, №29 від 04.11.2015, №28 від 03.11.2015, №27 від 02.11.2015, №26 від 02.11.2015
Товар отриманий від ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград» був поміщений на склад ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» згідно картки складського обліку №0600045 за 2015 рік, картки складського обліку №0500026 за 2015 рік, картки складського обліку №0900700 за 2015 рік, картки складського обліку №0900695 за 2015 рік, картки складського обліку №0300260 за 2015 рік, картки складського обліку №0600058 за 2015 рік, картки складського обліку №0300025 за 2015 рік, картки складського обліку №1100227 за 2015 рік.
Зазначені вище товарно-матеріальні цінності отримані у листопаді 2015 року, були використані у виробничій діяльності ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод», про що надано вимоги на списання б/н від 04.11.2015, №72 від 03.11.2015, №58 від 02.11.2015, №5 від 02.11.2015, №103 від 02.11.2015, № 51 від 02.11.2015, № 3/1 від 05.11.2015.
Перевіркою встановлено, що станом на 01.11.2015 між підприємствами по рах.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» обліковувалась кредиторська заборгованість у сумі 1 544 196,00 грн., станом на 31.11.2015 року кредиторська заборгованість між підприємствами становить 2 369 726,40 грн.
Розрахунки між підприємствами були здійснені згідно платіжного доручення №1930 від 19.11.2015, платіжного доручення №1919 від 18.11.2015, платіжного доручення №1906 від 17.11.2015, платіжного доручення №1903 від 16.11.2015, платіжного доручення №1892 від 16.11.2015, платіжного доручення №1816 від 10.11.2015, платіжного доручення №2083 від 10.12.2015, платіжного доручення №2053 від 04.12.2015, платіжного доручення №2020 від 02.12.2015.
Згідно змісту акту №146/2201/05448386 від 29.01.2016 року про факт нереальності операцій ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з ТОВ «Декком», на думку перевіряючих, свідчить наступне:
- у ТОВ «Декком» відсутні основні фонди, виробничі потужності, складські приміщення та транспортні засоби, а також те, що унеможливлює вироблення продукції;
- аналізом зареєстрованих податкових накладних не встановлено факт придбання ТОВ «Декком» ТМЦ, які у подальшому могли бути реалізовані на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»;
- під час дослідження ланцюга постачання товарів не встановлено їх виробника або імпортера, а документально встановити походження товару неможливо, що на думку перевіряючих підтверджує факт нереальності операцій, відображених ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» у грудні 2015 року та їх безтоварність по постачальнику ТОВ «Декком».
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Покупець) та ТОВ «Декком» (Продавець) було укладено Договір поставки № 091115П від 09.11.2015.
До даного договору були виписані специфікації: №1 від 18.11.2015 на суму 847 776,00 грн., з яких ПДВ 141 296,00 грн., № 2 від 25.11.2015 на суму 761 254,80 грн., з яких ПДВ 126 875,80 грн., № 3 від 08.12.2015 на суму 1 119 900,00 грн., з яких ПДВ 199 833,33 грн.
ТОВ «Декком» виставило наступні рахунки-фактури у грудні 2015 року на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»: №14/12 від 14.12.2015 на суму 540 000,00 грн., з яких ПДВ 90 000,00 грн.; №10/12 від 10.12.2015 на суму 329 000,00 грн., з яких ПДВ 54 833,33 грн.; 07/12 від 07.12.2015 на суму 330 000,00 грн., з яких ПДВ 55 000,00 грн.
ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» отримало від ТОВ «Декком» видаткові накладні у грудні 2015 року за №14/12 від 14.12.2015, №10/12 від 10.12.2015, №8/12 від 08.12.2015 (загальна суму ПДВ за грудень 2015 року 119 833,33 грн.).
У податковому обліку ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним були включені до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року.
Від ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» товар для перевезення приймався ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» прихід товару був оформлений прибутковими ордерами за №41 від 08.12.2015 року, №43 від 10.12.2015 року та №44 від 14.12.2015 року.
Як зазначалось вище, увесь товар отриманий у листопаді-грудні 2015 року від ТОВ «Декком» був поміщений на склад ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» згідно картки складського обліку №18 та №17 за 2015 рік, картки складського обліку №17 за 2015 рік, картки складського обліку №0200211 за 2015 рік, картки складського обліку № 0230047 за 2015 рік, картки складського обліку №10 за 2015 рік, картки складського обліку № 11 за 2015 рік, картки складського обліку №9 за 2015 рік, картки складського обліку №15 за 2015 рік, картки складського обліку №14 за 2015 рік, картки складського обліку №13 за 2015 рік, картки складського обліку №8 за 2015 рік, картки складського обліку №12 за 2015 рік, картки складського обліку №7 за 2015 рік, картки складського обліку №6 за 2015 рік, картки складського обліку №1500001 за 2015 рік, картки складського обліку №1500002 за 2015 рік, картки складського обліку №0230001 за 2015 рік, картки складського обліку №0200270 за 2015 рік, картки складського обліку №0230039 за 2015 рік, картки складського обліку №0230046 за 2015 рік.
Зазначені вище товарно-матеріальні цінності отримані у грудні 2015 року були використані у виробничій діяльності ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод», про що надано вимоги на списання: №64 від 08.12.2015; №65 від 10.12.2015; №66 від 14.12.2015.
Згідно платіжного доручення №1965 від 24.11.2015 ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» перерахувало ТОВ «Декком» 30 000,00 грн.
Згідно змісту акту №146/2201/05448386 від 29.01.2016 року, на думку перевіряючих, про факт нереальності операцій ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з ТОВ «Бізнес Перфект Груп», свідчить наступне:
- у ТОВ «Бізнес Перфект Груп» відсутні основні фонди, виробничі потужності, складські приміщення та транспортні засоби, а також те, що унеможливлює вироблення продукції;
- аналізом зареєстрованих податкових накладних не встановлено факт придбання ТОВ «Бізнес Перфект Груп» ТМЦ, які у подальшому могли бути реалізовані на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»;
- під час дослідження ланцюга постачання товарів не встановлено їх виробника або імпортера, а документально встановити походження товару неможливо, що на думку перевіряючих підтверджує факт нереальності операцій, відображених ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» у грудні 2015 року та їх безтоварність по постачальнику ТОВ «Бізнес Перфект Груп».
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Покупець) та ТОВ «Бізнес Перфект Груп» (Продавець) було укладено Договір поставки №011215 від 01.12.2015 року.
До даного договору була виписана специфікація №1 від 02.12.2015 року на суму 2 468 208,00 грн., з яких ПДВ 411 368,07 грн.
У податковому обліку ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним були включені до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року.
Транспортування товару отриманого від ТОВ «Бізнес Перфект Груп» за Договором поставки № 011215 від 01.12.2015 здійснювалось автотранспортом та водіями ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з пункту навантаження: м. Новомосковськ, вул. Павлоградська, 34, до пункту розвантаження: м. Марганець, вул. Радянська, 162, про що було складено наступні товарно-транспортні накладні: №0212 від 02.12.2015; №0312 від 03.12.2015; №0312/2 від 03.12.2015; 0712 від 07.12.2015; №0712/2 від 07.12.2015; №0912 від 09.12.2015, про що було складено подорожні листи: №451001 від 02.12.2015; № 451006 від 03.12.2015; №451008 від 03.12.2015; №451014 від 07.12.2015; №451015 від 07.12.2015; №451025 від 09.12.2015.
Від ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» товар для перевезення приймався ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , а на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» прихід товару був оформлений прибутковими ордерами за №74 від 02.12.2015 року, №76 від 03.12.2015 року, №75 від 03.12.2015 року, №77 від 07.12.2015 року, №78 від 07.12.2015, №89 від 09.12.2015 року.
Товар отриманий від ТОВ «Бізнес Перфект Груп» був поміщений на склад ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» згідно карток складського обліку за 2015 рік: №0600060, №0220505, №0300316, №0220108, №0300260, №0700003, №0600026, №0600021, №0600020.
Зазначені товарно-матеріальні цінності були використані у виробничій діяльності ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод», про що надано вимоги на списання: №53 від 02.12.2015 року; №47 від 03.12.2015 року; №18 від 03.12.2015 року; №19 від 07.12.2015 року; №51 від 07.12.2015 року; №118 від 07.12.2015 року; №117 від 07.12.2015 року; №120 від 09.12.2015 року.
Оплата здійснювалась згідно платіжних доручень: №2168 від 21.12.2015 - на суму 104 400,00 грн.; №2180 від 22.12.2015 - на суму 327 966,78 грн.; №1180 від 22.12.2015 - на суму 327 966,78 грн.
Згідно змісту акту №35/94-36-32-08/05448386 від 01.02.2016, на думку перевіряючих, про факт нереальності операцій ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з ТОВ «Парада», свідчить наступне:
- у ТОВ «Парада» відсутні основні фонди, виробничі потужності, складські приміщення та транспортні засоби, а також те, що унеможливлює вироблення продукції;
- аналізом зареєстрованих податкових накладних не встановлено факт придбання ТОВ «Парада» ТМЦ, які у подальшому могли бути реалізовані на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»;
- під час дослідження ланцюга постачання товарів не встановлено їх виробника або імпортера, а документально встановити походження товару неможливо, що на думку перевіряючих підтверджує факт нереальності операцій, відображених ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та їх безтоварність по постачальнику ТОВ «Парада».
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Покупець) та ТОВ «Парада» (Постачальник) було укладено Договір поставки № 227 від 22.07.2014.
ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» отримало від ТОВ «Парада» видаткову накладну за №878 від 23.07.2014 на суму 40 000,02 грн., з яких ПДВ 6 666,67 грн., а також податкову накладну №67 від 23.07.2014 на суму ПДВ 6 666,67 грн.
ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» виписало прибутковий ордер за №25 від 23.09.2014 року на переклазовий порошок Dalpor Р88Е, який отримало від ТОВ «Парада».
Факт транспортування товару автотранспортом ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» підтверджується, в тому числі, подорожнім листом №301861 від 23.07.2014 року.
Товар отриманий від ТОВ «Парада» був поміщений на склад ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» згідно картки складського обліку №0600007 за 2014 рік.
Товар отриманий від ТОВ «Парада» був використаний у господарській діяльності ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» на підставі вимоги №34, яка виставлялась ОСОБА_5 у жовтні 2014 року.
У податковому обліку сума податку на додану вартість на підставі зазначеної вище податкової накладної включена ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» до реєстру отриманих податкових накладних за жовтень 2014 року в сумі 6 666,67 грн., обсяги по якій відповідають даним податкової декларації з ПДВ за відповідний період.
У бухгалтерському обліку ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» операції з отримання віл ТОВ «Парада» товарно-матеріальних цінностей відображено кореспонденцією з кредиту рахунку №6311 «Розрахунки з постачальниками і підрядниками» в дебет рахунку №201 «Сировина і матеріали» на вартість товарно-матеріальних цінностей без ПДВ та №64 «Розрахунки по податках» (в частині ПДВ у складі вартості товарно-матеріальних цінностей).
Станом на 01.01.2014 року за даними бухгалтерського обліку ПАТ «Марганецький рудоремонтний по рахунку №6311 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по взаємовідносинам з ТОВ «Парада» заборгованість відсутня.
Згідно змісту акту №35/94-36-32-08/05448386 від 01.02.2016 року, на думку перевіряючих, про факт нереальності операцій ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з ТОВ «Еліот Груп» (нова назва - ТОВ «Фірма Ламберта»), свідчить наступне:
- у ТОВ «Еліот Груп» (нова назва - ТОВ «Фірма Ламберта») відсутні основні фонди, виробничі потужності, складські приміщення та транспортні засоби, а також те, що унеможливлює вироблення продукції;
- аналізом зареєстрованих податкових накладних не встановлено факт придбання ТОВ «Еліот Груп» (нова назва - ТОВ «Фірма Ламберта») ТМЦ, які у подальшому могли бути реалізовані на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»;
- під час дослідження ланцюга постачання товарів не встановлено їх виробника або імпортера, а документально встановити походження товару неможливо, що на думку перевіряючих підтверджує факт нереальності операцій, відображених ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та їх безтоварність по постачальнику ТОВ «Еліот Груп» (нова назва - ТОВ «Фірма Ламберта»).
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Покупець) та ТОВ «Еліот Груп» (Постачальник) було укладено Договір поставки №34 від 29.04.2014 року.
ТОВ «Еліот Груп» виставило ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» рахунок на оплату за № 295 від 29.04.2014.
ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» отримало від ТОВ «Еліот Груп» видаткову накладну за № 370 від 30.04.2014 на суму 34 000,02 грн., з яких ПДВ 5 666,67 грн., а також податкові накладні № 356 від 29.04.2014 та № 370 від 30.04.2014, на загальну суму ПДВ 5 666,67 грн.
ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» виписало прибутковий ордер за №52 від 30.04.2014 на переклазовий порошок, який отримало від ТОВ «Еліот Груп».
Факт транспортування товару автотранспортом ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» підтверджується товарно-транспортною накладною №17 від 30.04.2014 року та подорожнім листом №941970 від 30.04.2014.
Товар отриманий від ТОВ «Еліот Груп» був поміщений на склад ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» згідно картки складського обліку №0600007 за 2014 рік.
Товар отриманий від ТОВ «Еліот Груп» був використаний у господарській діяльності ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» на підставі вимоги № 38 від червня 2014 року.
У податковому обліку сума податку на додану вартість на підставі зазначених вище податкових накладних включена до реєстру отриманих податкових накладних за квітень 2014 року в сумі 3333,33 гри, і травень 2014 року в сумі 2333,34 грн., обсяги по яких відповідають даним податкових декларацій з ПДВ за відповідні періоди.
У бухгалтерському обліку ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» операції з отримання від ТОВ «Еліот Груп» товарно-матеріальних цінностей відображено кореспонденцією з кредиту рахунок № 6311 «Розрахунки з постачальниками і підрядниками» в дебет рахунку №201 «Сировина і матеріали» на вартість товарно-матеріальних цінностей без ПДВ та №64 «Розрахунки по податках» (в частині ПДВ у складі вартості товарно-матеріальних цінностей).
Станом на 31.12.2014 року за даними бухгалтерського обліку ПАТ «Марганецький рудоремонтний мод» по рахунку №6311 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по взаємовідносинам з ТОВ «Еліот Груп» (нова назва - ТОВ «Фірма Ламберта») заборгованість відсутня.
Згідно змісту акту №35/94-36-32-08/05448386 від 01.02.2016 року, на думку перевіряючих, про факт нереальності операцій ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з ТОВ «Феросистема» свідчить наступне:
- у ТОВ «Феросистема» відсутні основні фонди, виробничі потужності, складські приміщення та транспортні засоби, а також те, що унеможливлює вироблення продукції;
- аналізом зареєстрованих податкових накладних не встановлено факт придбання ТОВ «Феросистема» ТМЦ, які у подальшому могли бути реалізовані на ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»;
- під час дослідження ланцюга постачання товарів не встановлено їх виробника або імпортера, а документально встановити походження товару неможливо, що на думку перевіряючих підтверджує факт нереальності операцій, відображених ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та їх безтоварність по постачальнику ТОВ «Феросистема».
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Покупець) та ТОВ «Феросистема» (Постачальник) було укладено Договір поставки №17 від 20.11.2013 року.
ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» отримало від ТОВ «Феросистема» видаткову накладну за №12 від 07.10.2014 року на суму 48 300,00 грн., з яких ПДВ 8 050,00 грн. та видаткову накладну за №23 від 15.10.2014 року на суму 73 950,00 грн., з яких ПДВ 12 325,00 грн., а також податкові накладні №8 від 07.10.2017 року та №18 від 15.10.2014 року на загальну суму ПДВ 20 375,00 грн.
ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» виписало прибуткові ордера за №37 від 07.10.2017 та №60 від 15.10.2014 року на товар, який отримало від ТОВ «Феросистема».
Поставка товару від ТОВ «Феросистема» здійснювалась перевізником ПП «Віра-Транс», у якого був договір з ТОВ «Феросистема» (про це зазначено у товарно-транспортних накладних), позивач з перевізником не контактував, тільки отримував товар.
Товар отриманий ТОВ «Феросистема» був поміщений на склад ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» згідно картки складського обліку №0260004 за 2014 рік, а також картки складського обліку №0260049 за 2014 рік.
У податковому обліку суми податку на додану вартість на підставі зазначених вище податкових накладних включені до реєстру отриманих податкових накладних за жовтень 2014 року в сумі 12 325,00 грн. та за листопад 2014 року в сумі 8 050,00 грн., обсяги по яких відповідають даним податкових Декларацій з ПДВ за відповідні періоди.
У бухгалтерському обліку ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» операції з отримання від ТОВ «Феросистема» товарно-матеріальних цінностей відображено кореспонденцією з кредиту рахунку №6311 «Розрахунки з постачальниками і підрядниками» в дебет рахунку №201 «Сировина і матеріали» на вартість товарно-матеріальних цінностей без ПДВ та №64 «Розрахунки по податках» (в частині ПДВ у складі вартості товарно-матеріальних цінностей).
Поставка товарів була оплачена згідно платіжного доручення №1461 від 07.10.2014, платіжного доручення №1460 від 07.10.2014, платіжного доручення №1503 від 15.10.2014, платіжного доручення №1502 від 15.10.2014.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 повідомила, що вона працює на підприємстві позивача головним бухгалтером. Увесь товар, отриманий від контрагентів ТОВ «Гере Союз», ТОВ «Декком», ТОВ «Фортуна Альянс», ТОВ «Сайлес Груп», ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград», ТОВ «Бізнес Перфект Груп», ТОВ «Парада», ТОВ «Еліот Груп» (нова назва ТОВ «Фірма Ламберта»), ТОВ «Феросистема» у повному обсязі був використаний у господарський діяльності ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод», товар був поміщений на склад позивача, приймався завідувачем матеріального складу ОСОБА_4 і транспортувався власним транспортом позивача. Первісна документація формувалась виключно з приводу наявного реального товару і станом на момент розгляду справи в суді розрахунки з контрагентами проведені у повному обсязі, кредиторська заборгованість відсутня. Вказаних контрагентів вони перевіряли за усіма можливими джерелами.
31 серпня 2021 року у судовому засіданні повідомлено про неможливість допиту завідувача матеріального складу ОСОБА_4 у зв`язку зі смертю останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що документально підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 15 липня 2021 року.
Однак, у матеріалах справи наявні письмові пояснення завідувача матеріального складу ОСОБА_4 , які складені за життя останньої, відповідно до змісту яких вона підтверджує прийняття у жовтні-грудні 2015 року, липні, квітні, жовтні 2014 року на склад товару від водіїв ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , який фактично поставлявся від контрагентів ТОВ «Гере Союз», ТОВ «Декком», ТОВ «Фортуна Альянс», ТОВ «Сайлес Груп», ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград», ТОВ «Бізнес Перфект Груп», ТОВ «Парада», ТОВ «Еліот Груп» (нова назва ТОВ «Фірма Ламберта»), ТОВ «Феросистема».
Водії позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час допиту їх у якості свідків підтвердили, що у визначені періоди здійснювали перевезення товарів транспортом ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод», відвантаження товару здійснювалось завжди на складах зазначених постачальниками силами постачальників, до місця завантаження добирались зазвичай за телефонною навігацією від представників постачальників, здебільшого товар відвантажували комірники складу, жодного разу не підписували товарно-транспортні накладні без реального отримання товару, після отримання товару від постачальників везли його на склад ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» і у них його приймала ОСОБА_4 або її помічник.
Допитаний в якості свідка начальник ливарного цеху ОСОБА_5 пояснив, що працює на підприємстві з 1998 року, начальником ливарного цеху з 2008 року. У разі необхідності отримання продукції він подає заявку до відділу маркетингу. Напряму з контрагентами він не працює. Після надходження необхідного товару на склад йому про це повідомляють. Усі вимоги на отримання товару підписує він або його заступник. Жодного разу не підписував документи, пов`язані з отриманням товару, без реального отримання товару. Додатково зазначив, що якщо замовлення стосувалось внутрішніх цілей, таких як ремонт, підтримання устаткування підприємства, то він не вимагав сертифікати якості на товар.
Згідно п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (абз.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до вимог п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Згідно з вимогами пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, об`єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
У пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Аналіз наведених норм свідчить, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.
Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.
За правилами підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Суд наголошує, що не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції, не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі.
Судом встановлено, що товар, отриманий від ТОВ «Гере Союз», ТОВ «Декком», ТОВ «Фортуна Альянс», ТОВ «Сайлес Груп», ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград», ТОВ «Бізнес Перфект Груп», ТОВ «Парада», ТОВ «Еліот Груп» (нова назва ТОВ «Фірма Ламберта»), ТОВ «Феросистема» у жовтні-грудні 2015 року, липні, квітні, жовтні 2014 року був придбаний згідно заявок посадових осіб цехів підприємства, поміщений на склад ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод», отриманий згідно із вимогами та у повному обсязі використаний у господарській діяльності позивача, в тому числі, але не виключно, для ремонтів, підтримання експлуатації устаткування, тощо.
Оскільки зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому, суд приходить до висновку про наявність розумної економічної причини у операціях ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з контрагентами ТОВ «Гере Союз» у жовтні 2015 року, ТОВ «Декком» у листопаді-грудні 2015 року, ТОВ «Фортуна Альянс» у листопаді 2015 року, ТОВ «Сайлес Груп» у листопаді 2015 року, ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград» у листопаді 2015 року, ТОВ «Бізнес Перфект Груп» у грудні 2015 року, ТОВ «Парада» у липні 2014 року, ТОВ «Еліот Груп» (нова назва ТОВ «Фірма Ламберта») у квітні 2014 року, ТОВ «Феросистема» у жовтні 2014 року.
Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно абз.1 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ виникають за наявності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Аналіз наведених норм свідчить на користь висновку про те, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.
В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.
Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, суд приходить до висновку, що вони є реальними та підтверджуються показами свідків, а також долученими платником до матеріалів справи належним чином оформленими копіями документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій і господарський характер понесених за ними витрат.
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Не подано відповідачем і жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його безпосередніх постачальників, як-от: пояснень посадових осіб, відповідальних за здійснення фінансово-господарської діяльності контрагентів позивача в охоплений перевіркою період щодо їх непричетності до останньої, судових рішень, вироків тощо, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення платником розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
За таких обставин суд робить висновок про необ`єктивність доводів відповідача щодо неправомірності відображення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за оспорюваними господарськими операціями.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 03.09.2021 у справі №825/310/16.
Посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, не може братись судом до уваги, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни, в тому числі тими, які не були безпосередніми постачальниками товару, та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 17.11.2020 у справі №816/5040/14, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Зазначене підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини: рішення від 09 січня 2007 року (заява №803/02) у справі «Інтерсплав проти України»; рішення від 22 січня 2009 року (заява №3991/03) «Справа БУЛВЕС проти Болгарії»; рішення від 18 березня 2010 року (заява №6689/03) у справі «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії».
Податкова інформація наявна в інформаційно-аналітичних базах щодо контрагентів платника податків як суб`єкта господарювання по ланцюгу постачання має виключно інформативний характер і не є належним доказом неправомірності дій відповідного платника податків.
Аналогічний висновок містить постанова Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №160/93/19.
Отже, лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та праві на отримання бюджетного відшкодування. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а повинні бути підтверджені належними, достатніми, достовірними доказами із законних джерел у їх взаємній сукупності.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 18.08.2021 у справі №808/2622/17.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчили б про безтоварність операцій позивача та його контрагентів ТОВ «Гере Союз» у жовтні 2015 року, ТОВ «Декком» у листопаді-грудні 2015 року, ТОВ «Фортуна Альянс» у листопаді 2015 року, ТОВ «Сайлес Груп» у листопаді 2015 року, ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград» у листопаді 2015 року, ТОВ «Бізнес Перфект Груп» у грудні 2015 року, ТОВ «Парада» у липні 2014 року, ТОВ «Еліот Груп» (нова назва ТОВ «Фірма Ламберта») у квітні 2014 року, ТОВ «Феросистема» у жовтні 2014 року.
Не наведено відповідачем й обставин та не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості або інших обставин, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).
За відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили, що господарські операції позивача із вказаним контрагентом були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди, обізнаності платника щодо протиправного характеру діяльності підприємств у ланцюгах постачання, прямої чи опосередкованої причетності до такої протиправної діяльності, наявності недоліків у первинних документах тощо, суд приходить до висновку, що у ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування витрат та податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум валових витрат та податкового кредиту.
Заслухавши пояснення свідків, а саме водіїв, суд приходить до висновку про підтвердження факту переміщення товарів від ТОВ «Гере Союз» у жовтні 2015 року, ТОВ «Декком» у листопаді-грудні 2015 року, ТОВ «Фортуна Альянс» у листопаді 2015 року, ТОВ «Сайлес Груп» у листопаді 2015 року, ТОВ «Енергетична компанія «Грицівград» у листопаді 2015 року, ТОВ «Бізнес Перфект Груп» у грудні 2015 року, ТОВ «Парада» у липні 2014 року, ТОВ «Еліот Груп» (нова назва ТОВ «Фірма Ламберта») у квітні 2014 року до ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод». Крім того, судом приймається до уваги факт того, що поставка товару від ТОВ «Феросистема» здійснювалась перевізником ПП «Віра-Транс», у якого був договір з ТОВ «Феросистема» і позивач з перевізником не контактував окрім моменту прийняття товару.
Суд звертає увагу, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.
Оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, дефекти у товарно-транспортній накладній, такі як неточна або некоректна адреса завантаження, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій та бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.
Чинним законодавством України не встановлено обов`язку суб`єкта господарювання здійснювати перевірку справжності наданих контрагентами документів при укладенні договорів. Відсутність в товарно-транспортних накладних конкретної адреси пункту навантаження, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Відповідачем, в свою чергу, не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентом з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагента.
Аналогічний правий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 04.06.2020 у справі №340/422/19.
Оцінюючи доводи податкового органу щодо податкової інформації відносно всіх контрагентів позивача, у тому числі, щодо відсутності трудових ресурсів та основних фондів, що, на думку відповідача, свідчить про нереальність укладених правочинів, суд не може прийняти їх до уваги з огляду на положення принципу індивідуальної відповідальності платника податків те, що інформація містить лише загальну оцінку господарської діяльності контрагентів позивача та їх постачальників, без оцінки їх спільної діяльності, зокрема, щодо реальності здійснення досліджуваних господарських операцій. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.
Посилання відповідача на матеріали досудового розслідування по кримінальним провадженням не є вироком, який встановлює певні обставини та доведеність вини особи, у зв`язку з чим не може впливати на оцінку операцій позивача з контрагентами.
Внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по кримінальному провадженню не спростовує фактичного здійснення операцій між позивачем та його контрагентами, адже наявність досудового розслідування не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин. Належними доказами можуть бути лише встановлені вироком суду обставини, у тому числі щодо причетності або обізнаності позивача у цьому.
Проте доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагентів позивача, який набрав законної сили, під час розгляду справи, контролюючим органом не надано.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи рішення у справі, суд враховує, що при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв не у відповідності до норм чинного законодавства України.
У зв`язку з цим суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваних рішень та необхідність їх скасування і задоволення адміністративного позову в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.139 КАС України суд також вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 10 771,40 грн. (десять тисяч сімсот сімдесят одна гривня сорок копійок).
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27 вересня 2021 року.

Суддя В.М. Олійник