Справа № 500/2496/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2496/21

27 вересня 2021 рокузм.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження з врахуванням особливостей, передбачених ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови від 12.04.2021 року у ВП №63671819, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (надалі, відповідач), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 12.04.2021 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні ВП №63671819.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає постанову державного виконавця про накладення штрафу від 12.04.2021 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивачем добровільно виконано рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 за №500/597/20, в межах своєї компетенції. Просить врахувати, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Ухвалою суду від 11 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання необхідних документів на адресу суду, у такий спосіб: 1) сплатити судовий збір у розмірі 2270,00 грн. та подати до суду докази такої сплати; 2) подати до суду заяву про поновлення строку звернення з позовом до суду та докази поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 28.05.2021 позовну заяву та додані до неї документи повернено позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити, ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року про повернення позовної заяви у справі № 500/2496/21 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

13.09.2021 дану справ отримано Тернопільським окружним адміністративним судом, що підтверджується відтиском штампу вх.№ 19543/21.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.09.2021 дану справу передано на розгляд судді Дерех Н.В.

Ухвалою суду від 17.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, з врахуванням особливостей, передбачених ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України). Судове засідання у справі призначено на 27.09.2021 о 10:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено строк до 22.09.2021 для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подав до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки дії державного виконавця вчинені відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень при примусовому виконанні виконавчого листа №500/597/20 від 11.11.2020, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років виходячи з 86% від відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум). Інформація про повне виконання судового рішення до державної виконавчої служби не надходила.

27.09.2021 представник позивача у відкрите судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій просив розгляд даної справи здійснювати без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій просив дану справу розглядати в порядку письмового провадження.

Враховуючи положення частини третьої ст.194, частини дев`ятої ст.205 та частини четвертої ст. 229, частини третьої ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що 12.04.2021 Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 у ВП №63671819 щодо примусового виконання виконавчого листа №500/597/20, виданого 11.11.2020 Тернопільським окружним адміністративним судом.

Не погоджуючись з вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Основного Закону судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (пункт перший частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закон №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Водночас, відповідно до частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закон №1404-VIII).

Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій частина восьма статті 19 цього ж Закону).

Предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, винесена в межах процедури виконання судового рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII. Так за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання у встановлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Спірна постанова містить посилання на статті 63 та 75 Закону №1404-VIII як на правову підставу накладення штрафу.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, що створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, підставою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин - об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Такі висновки щодо застосування норм права стосовно питання відповідальності боржника у виконавчому провадженні викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.11.2019 у справі №420/70/19 та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України застосовуються судом при вирішенні даної справи.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 позов задоволено; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 86% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років виходячи з 86% від відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо відмови в перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за спеціальним званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій передбачених постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року з 05.03.2019 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за спеціальним званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій передбачених постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року у відповідності до вимог ст.43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на підставі довідки державної установи "Чортківська установа виконання покарань (№26)" від 05.08.2019 року №4/468, з 05.03.2019 року; стягнено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок, сплачений відповідно до квитанції №8 від 27.02.2020 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 вказане рішення залишено без змін.

11.11.2020 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років виходячи з 86% від відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Керуючись вимогами статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", 19.11.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63671819 з його виконання, копію якої надіслано сторонам виконавчого провадження.

Пунктом 2 вказаної постанови боржника зобов`язано виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Постанова про відкриття виконавчого провадження №63671819 від 19.11.2020 боржником не оскаржувалась.

З матеріалів справи слідує, що станом на 24.12.2020 інформація щодо виконання виконавчого листа № 500/597/20 від 11.11.2020 про зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років виходячи з 86% від відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум) на адресу відділу не надходила.

Після цього, 24.12.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення № 500/597/20 Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 та вимоги державного виконавця від 14.12.2020 на боржника у розмірі 5100,00 грн. Одночасно зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати рішення суду, про що негайно повідомити (з наданням підтверджуючих документів) державного виконавця Відділу та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

29.03.2021 на адресу Відділу надійшло повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1900-0802- 5/9890 від 26.03.2021, з якого встановлено, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі № 500/597/20 проведено перерахунок пенсії у розмірі 86% від відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року та основного розміру пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за спеціальним званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 з 05.03.2019.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, виконавчим листом № 500/597/20 від 11.11.2020 виданим Тернопільським окружним адміністративним судом зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років виходячи з 86% від відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.).Однак, виплата не проведена.

Відтак, 12.04.2021 Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) винесено постанову про накладення штрафу ВП №63671819 щодо примусового виконання виконавчого листа №500/597/20, виданого 11.11.2020 Тернопільським окружним адміністративним судом.

Крім цього, 12.04.2021 державним виконавцем вчинено подання № 4031/04.1-24 від 12.04.2021 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Суд зазначає, що судом не здобуто, а учасникам справи суду не подано належних, достатніх та допустимих доказів виконання станом на 12.04.2021 в повному обсязі виконавчого листа № 500/597/20, виданого 11.11.2020 Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років виходячи з 86% від відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Так само, позивачем жодних доказів поважності невиконання судового рішення у встановлений виконавцем строк у постанові про відкриття виконавчого провадження до винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від позивачем не надано.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем неодноразово направлялись вимоги щодо зобов`язання позивача виконати вказаний виконавчий лист, зокрема від 07.12.2020, від 14.12.2020, від 15.01.2021, від 03.03.2021.

Суд зазначає, що позивач, обґрунтовуючи відсутність у відповідача правових підстав для накладення на нього штрафу та винесення оскарженої постанови, покликається на те, що рішення суду в частині перерахунку пенсії було виконано у повному обсязі, а виплата доплат буде проведена після виділення коштів.

Таким чином у суду відсутні підстави вважати, що позивачем рішення суду, щодо якого здійснюється примусове виконання у спірному виконавчому провадження, було виконано у повному обсязі, а причини невиконання рішення не є поважними, з огляду на що судом не встановлено, а позивачем не доведено підстав які б свідчили, що така постанова прийнята без дотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України.

Вирішуючи даний спір по суті, суд приймає до уваги твердження відповідача з приводу того, що з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 63435458 від 28.10.2020 до дати винесення постанови про накладення штрафу від 23.12.2020, боржник не скористався своїми правами, встановленими Законом №1404-УІІІ, а саме: не звернувся до державного виконавця із заявою про відкладення провадження виконавчих дій, не звернувся до суду із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання, а також не надав державному виконавцю відомостей, які б зумовили обов`язкове зупинення виконавчого провадження.

Тобто, на думку суду, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду, у вказаний період Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснено не було.

Слід також зазначити, що відповідно до змісту статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як постанови державних виконавців про накладення штрафу.

Отже, постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 12.04.2021 ВП №63671819 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн., є виконавчим документом та підлягає до виконання позивачем.

У відповідності до частини першої ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат у розумінні ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано та підписано 27 вересня 2021 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001, код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

відповідач:

- Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській обл. Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (місцезнаходження/місце проживання: вул. Грушевського, 8,м. Тернопіль,46021, код ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386).

Головуюча суддя Дерех Н.В.