Справа № 540/2769/20
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 жовтня 2021 року

Київ

справа №540/2769/20

адміністративне провадження №К/9901/7775/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №540/2769/20

за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №62988824 від 09.09.2020, винесеної приватним виконавцем Малковою Марією Вікторівною на підставі виконавчого напису нотаріуса №17994 від 14.08.2020 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 24 114,37 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 адміністративний позов задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 скасовано. Прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Верховний Суд 09 вересня 2021 року ухвалив постанову, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив; постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 скасував, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 залишив в силі.

Окрім того, вказаною постановою було здійснено розподіл судових витрат та вирішено стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на користь ОСОБА_1 судовий збір за перегляд справи у суді касаційної інстанції в розмірі 1 680 (одна тисяча шістсот вісімдесят ) грн.

13 вересня 2021 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла заява, в якій позивач наводить опис наданої професійної правничої допомоги адвокатом та витрат, понесених на неї, просить залучити вказану заяву до матеріалів справи, задовольнити касаційну скаргу у повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь судові витрати: судовий збір та 2000 грн. правничої допомоги, долучивши на підтвердження наведеного договір про надання юридичних послуг адвокатом та акт приймання-передачі юридичних послуг згідно договору тощо.

21 вересня 2021 року до Верховного Суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни надійшли заперечення на вказану заяву, в якій відповідач зазначає про необґрунтованість поданої позивачем заяви, просить відмовити у її задоволенні в повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 від 13.09.2021 у справі №540/2769/20 повернуто без розгляду заявнику з підстав того, що така, в розумінні наведених вище норм КАС України, не є заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

27 вересня 2021 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу, в якій позивач просить ухвалити додаткове судове рішення (постанову) про стягнення на її користь з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2 (дві) тисячі грн.

Зі змісту вказаної заяви та заяви від 13 вересня 2021 року випливає, що позивач, направляючи до Верховного Суду заяву від 13.09.2021, в які було наведений опис наданої професійної правничої допомоги адвокатом та витрат, понесених на неї, про те, що постановою Верховного Суду від 09.09.2021 її касаційну скаргу задоволено та здійснено розподіл судових витрат в частині судового збору, не знала, а тому 27 вересня 2021 року звернулась із заявою про розподіл судових витрат.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною п`ятою статті 143 КАС України встановлено, що у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на те, що дана справа вирішувалась у порядку письмового провадження, а судові дебати не проводились, висновується, що така заява подається протягом розгляду справи із додаванням необхідних доказів, або ж подання таких доказів здійснюється протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Необхідно зазначити, що провадження у справі було відкрито згідно ухвали від 05 травня 2021 року, та до закінчення розгляду справи, тобто до ухвалення постанови Верховного Суду від 09 вересня 2021 року, у позивача було достатньо часу для того, щоб повідомити Суд про те, що ОСОБА_1 будуть понесені витрати на професійну правничу допомогу, звернутись із заявою про докази такого, чого позивачем у такий термін зробленого не було.

Зі змісту заяви від 13 вересня 2021 року випливає, що позивач, направляючи до Верховного Суду заяву 11 вересня 2021 року, в які було наведений опис наданої професійної правничої допомоги адвокатом та витрат, понесених на неї, та в якій зазначаючи про залучення вказаної до матеріалів справи, задоволення касаційної скарги та відшкодування судових витрати, в тому числі судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, станом на день подання такої, не знала про вирішення даної адміністративної справи та розподіл судових витрат, виходячи із наявних доказів щодо таких.

У заяві від 27 вересня 2021 року позивач вказує, що 11 вересня 2021 року нею було направлено клопотання про долучення до справи доказів про понесення витрат на правничу допомогу; станом на час подання заяви від 27.09.2021 їй стало відомо про вирішення справи, задоволення касаційної скарги та стягнення з відповідача тільки судового збору. З огляду на що, ОСОБА_1 подала вказану заяву, в якій просить ухвалити додаткове судове рішення про стягнення на її користь з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Так, заява ОСОБА_1 від 13.09.2021, яка, згідно поштового штемпеля направлялась 11 вересня 2021 року, хоч і подана протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, проте мала бути заявлена протягом розгляду справи до ухвалення відповідного судового рішення.

З огляду на зазначене, позивачем пропущено строк подання відповідної заяви, що нею будуть понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до статті 121 КАС України Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Відтак, встановлено, що від ОСОБА_1 не надходило заяви про поновлення процесуального строку щодо звернення із заявою про розподіл судових витрат.

Оскільки без поновлення такого строку, Суд не зможе вирішити питання про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, для надання можливості позивачу подати заяву про поновлення процесуально строку звернення із заявою про розподіл судових витрат та надати відповідні пояснення щодо поважності пропуску такого строку, заяву ОСОБА_1 від 27.09.2021 про ухвалення додаткового судового рішення сліз залишити без руху.

На підставі вищенаведеного та керуючись статями 139, 143, 169, 252, 332 КАС України, Суд-

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №540/2769/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,- залишити без руху.

2. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків, які зазначені в мотивувальній частині даної ухвали.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк заява буде повернута заявникові без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко ,

Судді Верховного Суду