Справа № 640/13639/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Київ № 640/13639/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Деревообробний комбінат №7» до Головного управління ДПС у м. Києві, за участю третьої особи - Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності, стягнення помилково сплаченої суми податку на додану вартість,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось приватне акціонерне товариство «Деревообробний комбінат №7» (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), за участю третьої особи - Державної казначейської служби України (далі - третя особа), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповернення помилково сплаченої суми податку на додану вартість за кодом 14010100 «Суми ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 352 000,00 грн. з Державного бюджету України на поточний рахунок приватного акціонерного товариства «Деревообробний комбінат №7»;

стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь приватного акціонерного товариства «Деревообробний комбінат №7» помилково сплачену суму податку на додану вартість за кодом 14010100 «Суми ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 352 000,00 грн. із зарахуванням на поточний рахунок приватного акціонерного товариства «Деревообробний комбінат №7» в АБ «Айбокс Банк» № НОМЕР_1 , МФО 322302.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправну бездіяльність контролюючого органу щодо неповернення помилково сплачених коштів на поточний рахунок підприємства, відкритий у АБ «Айбокс Банк».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.07.2020 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, про відсутність правових підстав для повернення помилково сплачених коштів позивачу, оскільки переплата з ПДВ виникла за рахунок надходжень до бюджету коштів з рахунку в СЕА ПДВ.

Третьою особою подано відзив на позов, у якому зазначено, що повернення надмірно сплачених коштів здійснюється виключно на підставі електронного висновку про повернення надмірно сплаченого податку, однак такий висновок до органу казначейства не надходив.

Позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якій позивач заперечує проти доводів останнього, викладених у його відзиві.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ПрАТ «Деревообробний комбінат №7» помилково перерахувало суму ПДВ за кодом 14010100 «Суми ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 352 000,00 грн. з поточного рахунку, відкритого в АБ «АЙБОКС БАНК» №1801, МФО 32202 на бюджетний рахунок Казначейства України №9026006, згідно платіжних доручень від 30.10.2020 №UAUA3744, від 13.11.2019 № UAUA4007, від 14.11.2019 № UAUA4037.

Виявивши помилку, підприємством подано до Головного управління ДПС у м. Києві заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені від 23.01.2020 №7035071.

За результатом розгляду даної заяви відповідачем 1 листом від 30.01.2020 №17720/10/26-15-04-01-18 зазначив про існування у заявника переплати з ПДВ на суму 357 816,32 грн., однак повідомлено про відсутність підстав для повернення коштів на поточний рахунок позивача.

Вважаючи відмову відповідача у поверненні надмірно сплачених коштів протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

У відповідності до підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право: на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, платник податків має право на альтернативний вибір щодо заліку чи повернення надміру сплачених сум податків.

Відповідно до статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок, або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку, на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У разі якщо повернення сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу, відповідне повідомлення надсилається контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення шістдесятиденного строку з дня отримання відповідної податкової декларації.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ПрАТ «Деревообробний комбінат №7» у заяві від 23.01.2020 №7035071 просило повернути на поточний рахунок підприємства кошти, помилково сплачені на рахунок для сплати податку на додану вартість, у розмірі 352 000,00 грн. (платіжні доручення від 30.10.2020 №UAUA3744, від 13.11.2019 № UAUA4007, від 14.11.2019 № UAUA4037).

Відповідачем встановлено наявність переплати у ПрАТ «Деревообробний комбінат №7» у розмірі 357 816,32 грн., однак відмовлено у поверненні суми переплати на поточний рахунок позивача, посилаючись на те, що у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Однак, суд вважає такі висновки контролюючого органу помилковими, з огляду на наступне.

Пунктом 200-1.6 статті 200-1 Податкового кодексу України встановлено, що за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.

Якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.

На суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню на поточний рахунок платника, на момент подання заяви зменшується значення суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, шляхом зменшення на таку суму показника загальної суми поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника.

Згідно із пунктом 21 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на електронному рахунку платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати контролюючому органу у складі податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок платника податку, реквізити якого зазначаються в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку, або до бюджету в рахунок сплати податкового боргу з податку, що виник починаючи з 1 липня 2015 року.

При цьому, перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися за відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих в Реєстрі, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих в податковій звітності з податку у цьому звітному періоді.

У відповідності до пункту 1 розділу ІІ Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 №60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.04.2019 за №370/33341 (далі - Порядок №60) (в редакції, чинній на момент звернення Позивача із заявою про повернення коштів) повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються територіальним органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку (далі - податкова декларація)), поданої до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Заява може бути подана платником до територіального органу ДФС в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №60 у заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства), та визначає напрям(и) перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються:

на поточний рахунок платника податку в установі банку;

на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно від виду бюджету;

у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Додатково до заяви платник може подати копію платіжного документа, на виконання якого помилково та/або надміру сплачений платіж перераховано до бюджету.

Отже, законодавством визначено порядок повернення помилково сплачених коштів на поточний рахунок платника податків, а висновки відповідача про можливість повернення переплати з податку на додану вартість позивача виключно на електронний рахунок платника є помилковими, оскільки в даному випадку, норми пункту 200-1.5 статті 200 Податкового кодексу України не застосовуються, про що зазначено вище.

При цьому, посилання контролюючого органу на застосування в даному випадку пункту 43.4-1 статті 43 Податкового кодексу України, а не загальних правил, визначених пунктом 43.1 статті 43 Податкового кодексу України є безпідставними, оскільки помилкову сплату позивачем податкового зобов`язання з податку на додану вартість здійснено з поточного рахунку платника та переплата з ПДВ обліковувалася не на електронному рахунку, а в інтегрованій картці платника податків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність відповідача 1 щодо неповернення помилково сплаченої суми податку на додану вартість за кодом 14010100 «Суми ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 352 000,00 грн. з Державного бюджету України на поточний рахунок ПрАТ «Деревообробний комбінат №7».

Щодо позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ПрАТ «Деревообробний комбінат №7» помилково сплачену суму податку на додану вартість за кодом 14010100 «Суми ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 352 000,00 грн. із зарахуванням на поточний рахунок приватного акціонерного товариства «Деревообробний комбінат №7» в АБ «Айбокс Банк» №2841801, МФО 322302, суд зазначає наступне.

Необхідною обставиною для повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках податкового органу як переплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється контролюючими органами, є факт ухвалення податковим органом висновку про повернення надмірно сплачених сум податку.

В такому випадку повернення помилково сплачених коштів повинно здійснюватись в порядку статті 43 Податкового кодексу України.

Як вже зазначалось, до контролюючого органу позивач звернувся із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені від 23.01.2020 №7035071.

Факт помилкової сплати коштів встановлено судом при розгляді даної справи.

Відповідачем, у свою чергу, не надано суду обґрунтованих пояснень про причин невиконання покладеного на нього обов`язку щодо підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подання його до Державної казначейської служби України у порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд вважає, що під час звернення до відповідача із заявою про повернення помилково сплачених коштів, позивач діяв виключно в межах чинного законодавства, у зв`язку із чим, суд доходить висновку, що відновленням порушених прав позивача є зобов`язання відповідача підготувати висновок про повернення на поточний рахунок ПрАТ «Деревообробний комбінат №7» помилково сплачених коштів з податку на додану вартість за кодом 14010100 «Суми ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 352 000,00 грн. в АБ «Айбокс Банк» №2841801, МФО 322302 та подати його відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування коштів, на виконання шляхом стягнення таких коштів з відповідного бюджету.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивачем під час розгляду справи надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Деревообробний комбінат №7» (вул. Богатирська, 9, м. Київ, 04209, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправну бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо неповернення помилково сплаченої суми податку на додану вартість за кодом 14010100 «Суми ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 352 000,00 грн. з Державного бюджету України на поточний рахунок приватного акціонерного товариства «Деревообробний комбінат №7».

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві підготувати висновок про повернення на поточний рахунок ПрАТ «Деревообробний комбінат №7» помилково сплачених коштів з податку на додану вартість за кодом 14010100 «Суми ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 352 000,00 грн. в АБ «Айбокс Банк» №2841801, МФО 322302 та подати його відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування коштів, на виконання шляхом стягнення таких коштів з відповідного бюджету.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства «Деревообробний комбінат №7» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 382,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко