Справа № 219/6551/21
Суддя: Дубовик Р. Є.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/6551/21
Провадження № 2-а/219/92/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Кривошапко І.О., представника позивача Ритова Я.М., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з адміністративним позовом, позивач ОСОБА_2 просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 902044 від 17 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн., провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а також просив стягнути на його користь 454 грн. судового збору.

В обґрунтування позову посилається на те, що 17 травня 2021 року інспектор Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області майор поліції Виноградов Сергій Вікторович склав постанову № 1272 про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 902044, згідно з якою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно з цією постановою, 17 травня 2021 року о 02 годині 00 хвилин водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «PEUGEOT-407», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у якого не горіла лампа лівої фари у режимі ближнього світла, в темну пору доби, чим порушив п.п. «в» п. 31.4.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Однак він вважає цю постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав. Так, факти, викладені у постанові, не відповідають дійсності, а саме те, що його прізвище не ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 . Прізвище ОСОБА_3 ним було змінено 18 жовтня 2018 року, про що є відповідне свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_2 , в якому зазначено, що ОСОБА_3 змінив ім`я на ОСОБА_2 . Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, та не були заслухані свідки. Зазначив, що він взагалі не управляв своїм транспортним засобом у нічну пору доби. Так, його автомобіль було припарковано ще у світлу пору доби, приблизно о 20 годині 00 хвилин 16 травня 2021 року. У час, який був зазначений у постанові, він не перебував за кермом автомобіля і не управляв ним, не вмикав двигун і не буксирував свій автомобіль. Звідки співробітник поліції зробив висновок, що він управляв технічно несправним автомобілем, йому невідомо. У зазначений у постанові час він відчиняв передні водійські двері для того, щоб забрати із салону автомобіля гроші, документи та речі своїх друзів, які постійно перебували з ним приблизно з 19 години 00 хвилин 16 травня 2021 року. Крім того, посилається на те, що оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показанні технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позивач ОСОБА_2 , який про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився.

Представник позивача Ритов Я.М. у судовому засіданні на вимогах адміністративного позову наполягав та просив його задовольнити з мотивів, викладених у ньому. Пояснив, що позивач ОСОБА_2 взагалі не управляв своїм транспортним засобом у нічну пору доби. Так, його автомобіль було припарковано ще у світлу пору доби, приблизно о 20 годині 00 хвилин 16 травня 2021 року. У час, який був зазначений у постанові, позивач не перебував за кермом автомобіля і не управляв ним, не вмикав двигун і не буксирував свій автомобіль. Звідки співробітник поліції зробив висновок, що він управляв технічно несправним автомобілем, йому невідомо. У зазначений у постанові час позивач відчиняв передні водійські двері для того, щоб забрати із салону автомобіля гроші, документи та речі своїх друзів, які постійно перебували з ним приблизно з 19 години 00 хвилин 16 травня 2021 року. Зазначив, що у постанові позивачем було власноруч зазначено, що він керував автомобілем із непрацюючою лівою фарою у темну пору доби у режимі ближнього світла, проте, він цього не робив, а запис у постанові зробив під тиском працівників поліції.

Відповідач Бахмутський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Відзив на адміністративний позов від відповідача не надходив.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги адміністративного позову не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що при складанні постанови він діяв правомірно та відповідно до вимог законодавства. Зазначив, що відеозапису вчинення позивачем адміністративного правопорушення немає.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3).

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

У судовому засіданні встановлено, що постановою № 1272 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 902044 від 17 травня 2021 року інспектором Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_1 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що 17 травня 2021 року о 02 годині 00 хвилин водій ОСОБА_3 у м. Бахмуті по вул. Горбатова керував транспортним засобом «PEUGEOT-407», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у якого не горіла лампа лівої фари у режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.п. «в» п. 31.4.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. (а.с. 7).

При цьому, у постанові зазначено, до постанови додається відеозапис зі службової бодікамери № 630 (а.с. 7).

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 18 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бахмут Донецької області, змінив прізвище. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно з копією паспорту громадянина України № НОМЕР_3 від 26 жовтня 2018 року, паспорт виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п. «в» п. 31.4.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до п. 31.5 ПДР України, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Позивачем заперечується факт порушення ним п.п. «в» п. 31.4.3 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки він взагалі не управляв своїм транспортним засобом у нічну пору доби. Так, його автомобіль було припарковано ще у світлу пору доби, приблизно о 20 годині 00 хвилин 16 травня 2021 року. У час, який був зазначений у постанові, він не перебував за кермом автомобіля і не управляв ним, не вмикав двигун і не буксирував свій автомобіль. Звідки співробітник поліції зробив висновок, що він управляв технічно несправним автомобілем, йому невідомо. У зазначений у постанові час він відчиняв передні водійські двері для того, щоб забрати із салону автомобіля гроші, документи та речі своїх друзів, які постійно перебували з ним приблизно з 19 години 00 хвилин 16 травня 2021 року. Зазначив, що у постанові ним було власноруч зазначено, що він керував автомобілем із непрацюючою лівою фарою у темну пору доби у режимі ближнього світла, проте він цього не робив, а запис у постанові зробив під тиском працівників поліції.

Відповідно до статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з статтею 80 КАС України, речовими доказами є, зокрема, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Однак, у судовому засіданні встановлено, що до постанови про вчинення адміністративного правопорушення не додано відеозапису зі службової бодікамери № 630, на який посилався інспектор у постанові про адміністративне правопорушення. Також вказаного відеозапису не надано відповідачами і під час розгляду справи в суді.

Разом з тим, факти, викладені у постанові, не відповідають дійсності, а саме те, що прізвище позивача не ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 . Прізвище ОСОБА_3 ним було змінено 18 жовтня 2018 року, про що є відповідне свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_2 , в якому зазначено, що ОСОБА_3 змінив ім`я на ОСОБА_2 . Тобто факт зміни прізвища позивача мав місце у жовтні 2018 року, а складання оскаржуваної постанови - у травні 2021 року.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Матеріали вказаної адміністративної справи не містять належних доказів для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в порушення зазначених вище вимог законодавства щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не було надано суду достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, та які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доказів, які б об`єктивно вказували на вину позивача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, відповідачами до суду не надано.

Оскаржувана постанова не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є недоведеним.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача об`єктивної сторони правопорушення, а тому і відсутність складу адміністративного правоп орушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, що, в свою чергу, є підставою для задоволення позову, скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, суд враховує, що при зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі 454 грн. (а.с. 8).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позов ОСОБА_2 задоволено, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 245, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову № 1272 серії БАА № 902044 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 17 травня 2021 року інспектором Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області майором поліції Виноградовим Сергієм Вікторовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Садова, буд. 149) на користь позивача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.Є. Дубовик

29.09.2021