Справа № 727/7002/21
Суддя: Смотрицький В. Г.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/7002/21
Провадження № 2-а/727/82/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Смотрицького В.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 взводу №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Тісногуза Степана Івановича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, посилаючись на те, що 20.07.2021 року відносно нього винесено постанову серії ДП18 №822652 і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за вчинення порушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У постанові зазначено, що він 15.07.2021 року о 14.00 год. по вулиці Головна, 24 м. Чернівці, керуючи транспортним засобом марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив стоянку не якомога ближче до краю проїзної частини, чим створив суттєву перешкоду для інших учасників дорожнього руху, чим порушив п.15.10.д) Правил дорожнього руху України.

Вважав постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він Правила дорожнього руху України не порушував.

Він 15.07.2021 року близько 14.00 год., дотримуючись Правил дорожнього руху України, здійснив стоянку транспортного засобу по вулиці Головна, 24 м. Чернівці. Також, він переконався, що автомобіль не буде перешкоджати руху інших транспортних засобів по своїх смугах та не вплине на їх траєкторії руху по дорозі. Крім того, він являється інвалідом 3-ої групи, тому здійснив стоянку з урахуванням особливостей свого здоров`я, однак чітко з дотриманням Правил дорожнього руху України.

Також, в Правилах дорожнього руху України відсутня заборона стоянки «не якомога ближче».

А тому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 №822652 від 20.07.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, стягнути з відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. В останнє судове засідання позивач не з`явився.

Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що постановою серії ДП18 №822652 від 20.07.2021 року (а.с.6) позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. за те, що він 15.07.2021 року о 14.00 год. по вулиці Головна, 24 м. Чернівці керував транспортним засобом марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив стоянку транспортного засобу не якомога ближче до краю проїзної частини, чим створив суттєву перешкоду для інших учасників дорожнього руху, чим порушив п.15.10.д) Правил дорожнього руху України.

Згідно з пунктом 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтями 283 і 284 КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як постанови про накладення адміністративного стягнення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.15.10.д) Правил дорожнього руху України, стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з перегляду відеозапису, транспортний засіб марки «Пежо» знаходився на правій стороні вул. Головній 24 в м. Чернівці, ліворуч від нього на дорозі знаходиться евакуатор. Ліворуч від евакуатора по дорозі здійснюється рух транспортних засобів по двох смугах руху, тобто транспортний засіб марки «Пежо» не створював жодних перешкод для руху інших транспортних засобів.

Крім того, на іншому відеозапису видно, що евакуатор здійснив завантаження транспортного засобу позивача, а поруч по дорозі по двох смугах руху їздять транспортні засоби, в тому числі тролейбуси, тобто транспортний засіб марки «Пежо» не впливав на траєкторію руху транспортних засобів по дорозі та не створював перешкод для їх руху.

Суд вважає, що постанова серії ДП18 №822652 від 20.07.2021 року винесена відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, оскільки на відеозаписах видно, що транспортний засіб марки «Пежо» не створював перешкод для руху інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження правомірності складання відносно позивача оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема не надано доказів того, що транспортний засіб марки «Пежо» створював суттєві перешкоди для руху інших транспортних засобів.

Згідно зі ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в сумі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.7, 122, 222, 251, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 72, 77, 139, 241-246, 205, 250-251, 286 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 №822652 від 20 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя: