Справа № 420/8611/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8611/21
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів: Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря Скоріної Т. С.

апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області, в якому просили:

- зобов`язати визнати незаконними акти про порушення №63 від 09 грудня 2019 року на ділянці №894, №65 від 19 грудня 2019 року на ділянці №894, складені стосовно ОСОБА_3 ; №64 від 19 грудня 2019 року на ділянці №2798, б/н від 19 грудня 2019 року на ділянці №2798, складені стосовно ОСОБА_1 ; рішення технічних комісій від 12 грудня 2019 року, від 26 грудня 2019 року; розрахунок по ділянці №894, розрахунок по ділянці №2798, складені ОС «Степове», які не відповідають вимогам Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14 березня 2018 року №312 і відмінити їх.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року, на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України, у відкритті провадження відмовлено.

Приймаючи вказане судове рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спір у даній справі підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами підсудності, встановленими ЦПК України.

Пояснюючи це суд першої інстанції вказав, що у даній справі між позивачами та ГО «ОС «Степове» існують цивільно-правові відносини щодо компенсації громадському об`єднанню вартості фактично використаної електричної енергії та застосування відповідальності за порушення умов її споживання. Указані відносини, як зазначив суд першої інстанції, регулюються Статутом громадського об`єднання, рішеннями загальних зборів його членів та правління відповідно до наданих установчими документами повноважень, укладеними між позивачами угодами тощо.

Не погоджуючись з указаною ухвалою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 її оскаржили, вважаючи, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що є підставою для її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Проте, в апеляційній скарзі скаржники не вказують в чому неправильність висновків суду щодо віднесення даного спору до цивільної юрисдикції.

Апеляційна скарга, окрім доводів по суті спору, не містить обґрунтування того, що спір у даній справі підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Апелянт ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Апелянт ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, належним чином сповіщена про дату, час та місце розгляду справи.

Від відповідача надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі представника.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Колегія суддів зазначає, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Так, дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у даній справі між позивачами та ГО «ОС «Степове» мають місце цивільно-правові відносини щодо компенсації громадському об`єднанню вартості фактично використаної електричної енергії та застосування відповідальності за порушення умов її споживання.

Тобто, у даній справі наявний майновий інтерес учасників, а тому спір має приватноправовий характер.

Аналіз зазначених обставин справи та норм права дає підстави вважати, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а стосується захисту його приватного інтересу.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правовідносини у даній справі підпадають під визначення приватноправових і з урахуванням суб`єктного складу сторін мають вирішуватися за правилами ЦПК України.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів підтверджує, що станом на час винесення оскаржуваної ухвали суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308, 312, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя доповідач: І. О. Турецька

Суддя: Л. В. Стас

Суддя: Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 30.09.2021 року.