Справа № 560/3409/21
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3409/21
РІШЕННЯ

іменем України

01 жовтня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області в переведенні, призначенні й виплаті для ОСОБА_1 пенсію державного службовця по інвалідності 2-ї групи відповідно до ч.9 ст.37 Закону України "Про державну службу" (3723-ХІІ);

- визнати незаконним та скасувати рішення за №80 від 17.02.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в переведенні, призначенні й виплаті пенсії державного службовця по 2-й групі інвалідності ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати для ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи на посаді виконавця повноважень керуючого справами виконавчого апарату Полонської районної ради на умовах строкового трудового договору за період з 04.02.2016 року по 23.06.2018 року; на посаді заступника голови Полонської районної ради з 23 червня 2018 року по 26.11.2020;

- призначити, здійснити нарахування й виплачувати ОСОБА_1 з 09.02.2021 року пенсію державного службовця відповідно до ч.9 ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках №№06-29/175, 06-29/176 від 26 листопада 2020 року, виданих Полонською районною радою Хмельницької області з урахуванням виплачених сум пенсії по інвалідності 2-ї групи;

- постанову в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання;

- покласти обов`язок на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протягом місяця подати суду звіт про виконання постанови суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №80 від 17.02.2021 йому відмовлено в переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII), оскільки призначення пенсії по інвалідності державним службовцям зазначеним законом не передбачено. Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення. Також зазначає, що йому протиправно не зараховано періоди роботи на посаді керуючого справами виконавчого апарату Полонської районної ради на умовах строкового трудового договору з 04.02.2016 по 23.06.2018 та на посаді заступника голови Полонської районної ради з 23.06.2018 по 26.11.2020.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що імперативною вимогою, з якою закон пов`язує право на пенсію виходячи з пунктів 10 та 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII та частини 1 статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон №3723-ХІІ), є досягнення позивачем, 1972 року народження, віку, встановленого статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV). При цьому, станом на 09.02.2021 (дата звернення позивача до пенсійного органу) позивач зазначеного віку не досяг.

Вказує, що станом на 01.05.2016 позивач не мав 20 років стажу державної служби та не перебував на посадах, передбачених статтею 25 Закону №3723-ХІІ. Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача його стаж державної служби станом на 01.05.2016 становить 9 років 8 місяців 23 дні.

Звертає увагу на те, що позивач не був визнаний інвалідом ІІ групи у період його перебування на державній службі.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.03.2021 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.10.2021 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0570165 позивачу з 01.10.2018 встановлено ІІ групу інвалідності.

ОСОБА_1 з 17.09.2015 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-ІV.

Позивач 09.02.2021 звернувся до відповідача з заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону №1058-ІV, на пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу" з врахуванням довідок про заробітну плату від 26.11.2020 №06-29/175 та №06-29/176, виданих Полонською районною радою.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №80 від 17.02.2021 відмовлено ОСОБА_1 в переведені на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №889-VIII з врахуванням наданих довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 26.11.2020 №06-29/175 та №06-29/176, згідно поданої заяви від 09.02.2021, оскільки зазначеним законом не передбачено даного виду пенсії.

Листом від 23.02.2021 №2200-0302-8/11035 відповідач повідомив позивача про вказане рішення. Також зазначив, що тривалість стажу позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, станом на 01.05.2016 становить 9 років 9 місяців (період роботи з 05.10.2005 по 27.07.2015 в управлінні агропромислового розвитку райдержадміністрації).

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом №889-VIII.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, за приписами частини 9 статті 37 Закону №3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (частина 10 статті 37 Закону №3723-XII).

Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (частина 12 статті 37 Закону №3723-XII).

Відповідачем не зараховано до стажу державної служби позивача періоди роботи в органах місцевого самоврядування, а саме з 04.02.2016 по 23.06.2018 на посаді керуючого справами виконавчого апарату Полонської районної ради на умовах строкового трудового договору та з 23.06.2018 по 26.11.2020 на посаді заступника голови Полонської районної ради.

Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III від 07.06.2001, в органах місцевого самоврядування встановлюються, зокрема, такі категорії посад:

четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;

п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.

Згідно з пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

При цьому, суд зазначає, що норми Порядку №283 були чинними на час набуття позивачем частини стажу.

Закон України від 07.06.2001 №2493-III "Про службу в органах місцевого самоврядування" набрав чинності 04.07.2001.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" визначено, що дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 у справі №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону №889-VIII та пункту 4 Порядку №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", зараховується до стажу державної служби.

Зазначені обставини вказують на безпідставність доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про те, що стаж роботи на посаді в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Як встановив суд, згідно з відомостями з трудової книжки НОМЕР_1 позивач перебував з 04.02.2016 по 22.06.2018 на посаді керуючого справами виконавчого апарату Полонської районної ради на умовах строкового трудового договору та з 23.06.2018 по 26.11.2020 на посаді заступника голови Полонської районної ради.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи позивача з 04.02.2016 по 22.06.2018 та з 23.06.2018 по 26.11.2020 до стажу державної служби.

Як наслідок, твердження відповідача про те, що позивач станом на 01.05.2016 не перебував на посадах державної служби є безпідставним.

Також помилковими є доводи пенсійного органу про те, що позивач не був визнаний інвалідом ІІ групи у період його перебування на державній службі. Так, згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0570165 позивачу з 01.10.2018 встановлено ІІ групу інвалідності.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що навіть за умови зарахування до стажу державної служби спірного періоду з 04.02.2016 по 30.04.2016, в позивача буде відсутній стаж державної служби 10 років станом на 01.05.2016, що є обов`язковою умовою, визначеною частиною 9 статті 37 Закон №3723-ХІІ. Відповідач у відзиві зазначає, що стаж державної служби позивача станом на 01.05.2016 становить 9 років 8 місяців 23 дні, а в листі від 23.02.2021 №2200-0302-8/11035 - 9 років 9 місяців. Тобто, зарахування до стажу державної служби періоду з 04.02.2016 по 30.04.2016 є достатнім для твердження про те, що стаж позивача на державній службі станом на 01.05.2016 складає понад 10 років.

Отже, трудовий стаж позивача на державній службі станом на 01.05.2016 складає понад 10 років, він є особою з інвалідністю ІІ групи.

Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, має відповідний стаж на посаді державної служби, перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно з статтею 37 Закону №3723-XII, а тому, відповідно, наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону №3723-XII.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 від 13.02.2019.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII пов`язане лише з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця, визначеним згідно з пунктами 10, 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII, у той час як додаткових умов для призначення пенсії у вказаних пунктах Закону №889-VIII не встановлено.

Зважаючи на це, суд вважає безпідставними доводи відповідача про неможливість призначення позивачу обраного ним виду пенсії, а також висновок про те, що він набуде право на пенсію державного службовця лише за умови досягнення пенсійного віку, оскільки відповідна норма не поширюється на інвалідів І та ІІ груп, які вже отримують пенсію по інвалідності.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Із викладеного слідує, що рішення відповідача №80 від 17.02.2021 є протиправним та його необхідно скасувати.

При цьому суд вважає, що відмова відповідача оформлена саме спірним рішенням.

Щодо вимоги позивача здійснити виплату пенсії державного службовця з 09.02.2021, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивач з заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" звернувся до пенсійного органу 09.02.2021, нарахування та виплата такої пенсії повинна проводитись саме з дня звернення з відповідною заявою, тобто, з 09.02.2021.

Крім того, для належного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача призначити і здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 09.02.2021 пенсію державного службовця по інвалідності ІІ - ї групи відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках від 26.11.2020 №06-29/175 та від 26.11.2020 №06-29/176, виданих Полонською районною радою, з урахуванням виплачених сум пенсії.

Щодо клопотання звернути до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання виплати пенсії у межах стягнення за один місяць, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Із зазначеного слідує, що негайно виконуються рішення суду саме про стягнення пенсії, що є вимогою майнового характеру. Однак зобов`язання вчинити дії, в тому числі щодо переведення, перерахунку та виплати пенсії, є вимогою немайнового характеру та, відповідно, не є тотожною за своїм значенням вимозі про стягнення конкретної суми. Рішення суду у цій справі носить саме зобов`язальний характер, а судом не присуджувалась конкретна сума пенсії, яка належить стягненню. Тому відсутні підстави для допущення до негайного виконання рішення суду в частині вимоги про зобов`язання виплати пенсію у межах стягнення за один місяць.

Щодо клопотання про встановлення контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду. Крім цього, враховуючи обставини цієї справи у суду не має підстав вважати, що суб`єкт владних повноважень буде порушувати закон не виконуючи рішення суду, а тому, у задоволенні вимоги про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання цього судового рішення слід відмовити.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

З врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №80 від 17.02.2021 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди з 04.02.2016 по 22.06.2018 та з 23.06.2018 по 26.11.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 09 лютого 2021 року пенсію державного службовця по інвалідності ІІ - ї групи відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках від 26.11.2020 №06-29/175 та від 26.11.2020 №06-29/176, виданих Полонською районною радою, з урахуванням виплачених сум пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк