Справа № 420/18191/21
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року 16 год. 26 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Горбаченка Е.С.,

представника заявника: Поліщук Д.О,

представника відповідача: Соколов В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотал Люкс» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій на рахунках,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2021 року о 15 год. 32 хв. до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотал Люкс» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій на рахунках.

Ухвалою від 30.09.2021р. Одеським окружним адміністративним судом вказану заяву було залишено без руху.

На виконання ухвали 01.10.2021р. (вх. № 53935/21) позивач надав до суду заяву про усунення недоліків, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 01.10.2021 року відкрито провадження у справі відповідно до ст.283 КАС України та призначено судове засідання на 01.10.2021р. о 14 год. 00 хв.

01.10.2021 року (вх. № ЕП/26665/21) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на заяву.

01.10.2021 року (вх. № 53988/21) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на заяву.

В обґрунтування заявлених вимог, зокрема зазначено, що ГУ ДПС в Одеській області прийнято накази №6979-п від 21.09.2021 року «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Тотал Люкс» та № 6982-п від 21.09.2021 року «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Тотал Люкс». Однак, посадові особи ТОВ «Тотал Люкс» відмовили у знятті сумісно з перевіряючими залишків товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться за місцем зберігання та реалізації, у зв`язку з чим, було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платинка податків.

Від відповідача надійшли відзиви на заяву, в яких, зокрема, зазначено, що 30.09.2021 року позивачем через канцелярію ГУ ДПС в Одеській області надало акти інвентаризації для їх врахування при оформленні результатів перевірки. Також, відповідач повідомив перевіряючий орган про те, що ТОВ «Тотал Люкс» не відмовлявся від зняття фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться на перевіряємих об`єктах, однак відповідачем були складені акти відмови зняття залишків товарно-матеріальних цінностей.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Як вбачається з заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняті накази №6979-п від 21.09.2021 року «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Тотал Люкс» та № 6982-п від 21.09.2021 року «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Тотал Люкс».

На підставі вищевказаних наказів та направлень на перевірку № 12888/15-32-09-01 від 21.09.2021 року № 12889/15-32-09-01 від 21.09.2021 року, №13021/15-32-09-01-24 від 09.2021 року та №13022/15-32-09-01-24 від 22.09.2021 року, відповідно до пп. 191.1.4 -п. 191.1 ст. 191, пп. 191.1.14 п. 191.1 ст. 191, ст. 20, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України проведено фактичну перевірку ТОВ «Тотал Люкс» з 21.09.2021 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 04.02.2021 року та з 22.09.2021 року, перевіряємий період з 26.03.2021 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій свідоцтв.

Так, 29.09.2021 року було здійснено вихід за фактичною адресою господарських одиниць Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотал Люкс»:

Одеська область, м. Одеса, вул. Просьолочна, 22 (АЗС № 10);

Одеська область, м. Одеса, вул. Артилерійська, 6 (АЗС № 78).

Як вказує заявник, уповноваженими особами до 15 год. 30 хв., а саме ОСОБА_1 (особа, яка проводить розрахункові операції на АЗС № 10) та ОСОБА_2 (майстер АЗС № 10) відмовлено від зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться за місцем зберігання та реалізації, на що посадовими особами позивача складено акт відмови від зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться за місцем зберігання та реалізації № 2945/15-32-09-01 від 29.09.2021 року.

Також, заявник зазначає, що уповноваженими особами о 15 год. 30 хв., а саме ОСОБА_3 (особа, яка проводить розрахункові операції на АЗС № 78 (оператор) та ОСОБА_4 (особа, яка здійснює безпосереднє заправлення транспортних засобів на АЗС № 78) відмовлено від зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться за місцем зберігання та реалізації на, що посадовими особами позивача складено акт відмови від зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться за місцем зберігання та реалізації № 2943/15-32-09-01-26/44014616 від 29.09.2021 року.

Враховуючи зазначене, 30.09.2021 року о 10 год. 30 хв. заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Тотал Люкс».

З метою підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків контролюючий орган звернувся до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено нормою п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 77.6 ст. 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Так, під час здійснення виходу за фактичними адресами господарських одиниць ТОВ «Тотал Люкс», посадовим особам вказаного товариства, були пред`явлені службові посвідчення, направлення на проведення перевірки (від отримання якого посадові особи відповідача не відмовилась) та вручена копія наказу про проведення планової виїзної документальної перевірки, як того вимагає п. 81.1 ст. 81 ПК України, про що свідчать підписи працівників АЗС (а.с. 12-14).

Надаючи оцінку підставам, викладеним у матеріалах справи, суд керується такими мотивами.

В силу п. п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний допустити посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Разом із цим, платнику податків надано право не допустити посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки лише у разі непред`явлення ними документів, що передбачені п. 81.1 ст. 81 ПК України (абз. 5 п. 81.1 ст. 81 ПК України).

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абз 6 п. 81.1 ст. 81 ПК України).

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Судом встановлено, що позивачем складено Акти № 2945/15-32-09-01 від 29.09.2021 року, № 2943/15-32-09-01-26/44014616 від 29.09.2021 року про відмову від зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться за місцем зберігання та реалізації. У Акті зазначено про наслідки відмови від зняття залишків товарно-матеріальних цінностей (пального), а саме, спільно з фахівцями контролюючого органу (під наглядом), які знаходяться за місцем зберігання та реалізації, які передбачено ст. 94 ПК України. На підставі Актів № 2945/15-32-09-01 від 29.09.2021 року, № 2943/15-32-09-01-26 від 29.09.2021 року, посадовими особами контролюючого органу подано на ім`я начальника управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Одеській області звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Рішенням заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області від 30.09.2021 року до ТОВ "Тотал Люкс" застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків, у зв`язку із відмовою від зняття фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 ПК України та Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.08.2017 за № 948/30816 (далі Порядок № 632).

Пунктом 94.1 ст. 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п. 94.3 ст. 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Пунктом 94.5 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Положеннями п. 94.6 ст. 94 ПК України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Аналогічні норми передбачені Порядком № 632 Про затвердження Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків від 14.07.2017 року зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.08.2017 за № 948/30816.

Суд зазначає, що рішенням від 30.09.2021 року про застосування умовного адміністративного арешту платника податків ТОВ "Тотал Люкс" зобов`язано надіслати його відповідачу з вимогою заборонити реалізацію прав власності на майно без обов`язкового попереднього отриманого дозволу керівника (заступника або уповноваженої особи) Головного управління ДПС в Одеській області на здійснення будь-якої операції з таким майном.

Аналізуючи наведені вище норм статті 94 ПК України та Порядку № 632 суд робить висновок, що арешт майна платника податків може бути застосовано за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу, при цьому обґрунтованість такого арешту повинна бути перевірена судом.

Згідно з пунктом 20.1.9 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені статтею 94 ПК України.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.8 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Отже, однією з підстав для застосування арешту майна платника податків є відмова від проведення інвентаризації.

Порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів врегульовано Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення № 879 для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.

У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Зі змісту вказаної норми Положення № 879 встановлено, що присутність посадових осіб органу, який оформив вимогу про проведення інвентаризації, не є обов`язковою.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що належною підставою для застосування арешту майна відповідно до підпункту 94.2.8 пункту 94.2 статті 94 ПК України є відмова платника податків взагалі від проведення інвентаризації, а не відмова від її проведення у присутності посадових осіб контролюючого органу.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 року по справі № 820/817/17.

При цьому, 28.09.2021 року ТОВ «Тотал Люкс» у відповідності до вимог чинного законодавства України, а саме Інструкції про порядок прийняття, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена Наказом Міністерства палива та енергетики України від 20.05.2008 року № 281/171/578/155, провело інвентаризацію нафтопродуктів, яка оформлена Актами інвентаризації від 28.09.2021 року.

30.09.2021 року, ТОВ «Тотал Люкс» через канцелярію Головного управління ДПС в Одеській області надало Акти інвентаризації заявнику для врахування показників інвентаризації при оформлення результатів перевірки (лист від 30.09.2021 року вих. № 113).

Суд акцентує увагу на тому, що на підставі Наказів Головного управління ДПС в Одеській області від 21.09.2021 року № 6982-п, № 6979-п від 23.09.2021 року, № 7019-п № 7018-п, № 7021-п на АЗС ТОВ «Тотал Люкс» фактичні перевірки мали проводитись на наступних АЗС ТОВ «Тотал Люкс»:

- м. Одеса, вул. Інглезі, 6 (АЗС №4);

- м. Одеса, вул. Артилерійська, 6 (АЗС № 78);

- м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 26 (АЗС № 77);

- м. Одеса, вул. Просьолочна, 22 (АЗС №10);

- Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Грушевського, 1-д (АЗС № 55);

- Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, автодорога М05 Київ-Одеса, 463-670м ліворуч (АЗС № 79);

- Одеська область, Овідіопольський район, с. Барабой, автодорога Одеса-Білгород-Дністровьский-Монаші, 30 км (АЗС № 44);

- Одеська область, Овідіопольський район, с. Петродолинське, 26 км. Траси Одеса-Рені (АЗС № 51), що свідчить про їх значну віддаленість одна від одної.

Так, відповідно до Розпорядження про інвентаризацію № 21 від 28.09.2021 року для здійснення інвентаризації ТОВ «Тотал Люкс» призначено інвентаризаційну комісію у складі:

Голови комісії Директор, Гулінський Олег Васильович;

Членів комісії: Начальник відділу експлуатації, ОСОБА_5 ; Інженер, ОСОБА_6 ; Бухгалтер, Дробот Оксана Михайлівна.

Таким, чином у ТОВ Тотал Люкс» наявна одна інвентаризаційна комісія, яка фізично не може бути присутня на всіх АЗС під час перевірки.

При цьому, Головне управління ДПС в Одеській області у направленому на адресу ТОВ «Тотал Люкс» запиті не було зазначено час проведення перевірки кожної АЗС, а вказано лише загальну дату 29.09.2021 року.

Оскільки в даному випадку відповідачем було виконано вимоги контролюючого органу щодо проведення інвентаризації, у контролюючого органу були відсутні підстави для прийняття рішення відповідно до підпункту 94.2.8 пункту 94.2 статті 94 ПК України.

Посилання заявника на п. 20.1.12 ст. 20 ПК України (згідно якого контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від посадових або службових осіб платника податків залучення повноважних осіб для спільного з працівниками контролюючого органу зняття показань внутрішніх та зовнішніх лічильників, якими обладнані технічні пристрої, що використовуються у процесі провадження діяльності, що перевіряється) є помилковими, оскільки вказана норма до спірних правовідносин не застосовується. Водночас, процедура реалізації контролюючим органом функції за п.п.20.1.9 п.20.1 ст.20 ПК України не містить такої кваліфікуючої ознаки, як спільне проведення інвентаризації.

Згідно п.1 ч.1 ст.283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових органів та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Відповідно до ч.7 ст.283 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, враховуючи не доведеність заявником обставин щодо не допуску відповідачем посадових осіб посадових осіб ГУ ДПС в Одеській області до обстеження територій та приміщень та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності, суд дійшов висновку про не обґрунтованість заяви Головного управління ДПС в Одеській області про зупинення видаткових операцій на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотал Люкс» у банках та фінансових установах.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог та необхідність у відмові їх задоволення.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, розподіляються судові витрати.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 268, 283 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотал Люкс» (місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 72, офіс 1001; ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій на рахунках - відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 01.10.2021 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.