Справа № 755/16313/21
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/755/340/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Бебеха Олександра Сергійовича про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Бебеха О.С. про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вивчивши позовну заяву встановлено, що справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва з наступних підстав.

Зі змісту позовної заяви убачається, що позивач адресою місця свого проживання зазначає АДРЕСА_1 .

З метою перевірки підсудності справи Дніпровському районному суду м. Києва, 30.09.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва здійснено запит до ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою зазначеною в позовній заяві.

Згідно відповіді наданої «ГІОЦ/КМДА» від 30.09.2021 року, ОСОБА_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 не значиться.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Місцем проживання (перебування) позивача в даному випадку являється зареєстроване у встановленому законом порядку місце його проживання, що кореспондується з положеннями ст. 29 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Жодних доказів зареєстрованого місця проживання у Дніпровському районі м. Києва позивачем до заяви не додано.

Вирішуючи питання щодо підсудності справи Дніпровському районному суду м. Києва, суд бере до уваги наступне.

До позову додано копію довідки від 26.07.2021 року № 3004- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видану позивачу ОСОБА_1 , зі змісту якої убачається, що фактичним місцем проживання/перебування позивача є АДРЕСА_1 , натомість зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_2 .

Відповідно до преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», цей Закон відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні.

22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Так, форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 року включно), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, 09.08.2017 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 579 Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала з чинності 16.08.2017 року.

Отже, з 16.08.2017 року довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, відповідно до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» , у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції таким судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, адміністративних справ, господарських справ і кримінальних проваджень місцевими та апеляційними судами, що визначаються Головою Верховного Суду. Суди згідно з визначеною відповідно до цього Закону підсудністю та відповідно до вимог процесуального законодавства здійснюють розгляд справ та вирішують процесуальні питання, які виникають після ухвалення судового рішення.

02 вересня 2014 року головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на підставі ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» винесено розпорядження № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», відповідно до якого територіальну підсудність адміністративних справ підсудних Краснодонському міськрайонному суду Луганської області визначено Сватівському районному суду Луганської області.

Підстав для звернення з позовом до Дніпровського районного суду м. Києва позивачем не наведено.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За вищевикладених обставин, оскільки зареєстроване місце проживання позивача знаходиться поза межами Дніпровського районного суду м. Києва, місце знаходження відповідача територіально відноситься до Солом`янського району м. Києва, а зі змісту позовної заяви убачається, що позивач обрав підсудність позовної заяви виходячи із місця свого проживання, справу слід передати на розгляд за підсудністю до Сватівського районного суду Луганської області за місцем реєстрації позивача.

Керуючись ст. ст. 25, 29 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу № 755/16313/21 (Провадження № 2-а/755/340/21) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Бебеха Олександра Сергійовича про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушенняпередати на розгляд за підсудністю до Сватівського районного суду Луганської області.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя