Справа № 460/5992/21
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2021 року м. Рівне №460/5992/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій щодо обмеження з 01.04.2019 максимального розміру призначеної пенсії, відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії та зобов`язання здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, виходячи з розрахунку 90% грошового забезпечення згідно з рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 у справі №460/1924/19 та здійснити з 01.04.2019 виплату (доплату) різниці між нарахованою та виплаченою грошового забезпечення.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі 460/1924/19, яке набрало законної сили 03 грудня 2019 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було зроблено перерахунок пенсії позивача по інвалідності - 90% грошового забезпечення для визначення пенсії і складала - 12582,16 грн. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі 460/7837/20, яке набрало законної сили 03 лютого 2021 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було зроблено перерахунок пенсії позивача по інвалідності з 01 березня 2021 року в розмірі 17690,00 грн., в той час як підсумок пенсії (з надбавками) складає 20593,53 грн. В той же час в перерахунку пенсії, відповідно до листа з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 26 травня 2021 року №4109-3945/С-03/8-1700/21, основний розмір пенсії - 80% грошового забезпечення замість 90% грошового забезпечення, яке визначено рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі 460/1924/19. Таким чином, вказаними діями позивачу фактично зменшено на значний термін виплату пенсії, яка мала б бути перерахована та виплачена в період з 01 квітня 2019 року, що порушує його право на отримання пенсії без обмеження її граничного розміру. На підставі викладеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 10.12.2019 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/1924/19, що набрало законної сили 03.12.2019 відповідно до ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду, Головним управлінням було проведено перерахунок пенсії позивача із розміру 90% сум грошового забезпечення. Відповідач зазначає, що вимога позивача щодо врахування рішення Рівненського окружного адміністративного суду №460/1924/19 є безпідставна, оскільки вказане судове рішення ґрунтувалося па нормах Постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам №103 від 21.02.2018, яка регулювала порядок перерахунку та виплати пенсії з сум грошового забезпечення станом на 01.01.2018. У позовній заяві, позивач зазначає здійснення перерахунку пенсії 01 квітня 2019 року після скасування норм Постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам №103 від 21.02.2018 та з грошового забезпечення визначеного на 05.03.2019. Тож у даних справах різні предмети спору. У випадках, коли в рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, виплата за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення. Крім того, відповідач зазначає, що на момент звернення позивача діє норма частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», якою встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. При зміні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатних розмір пенсії позивача буде переглядатись та підвищуватись у залежності встановленого його на законодавчому рівні. Враховуючи вище зазначене відсутні підстави для виплати пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру оскільки, на законодавчому рівні дане питання врегульоване та встановлено максимальний розмір пенсії, що підлягає до виплати. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 07.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В силу вимог ч.4 ст 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та з 19.10.2002 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з врахуванням 33 років вислуги, що становить 90% сум грошового забезпечення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.10.2019 у справі №460/1924/19, яке набрало законної сили 03.12.2019, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 у розмірі 90% його грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 із врахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 у справі №460/7837/20, яке набрало законної сили 03.02.2021, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки виданої Рівненським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки №12/1144 від 08 вересня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з 01.04.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки виданої Рівненським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки №12/1144 від 08 вересня 2020 року.

Листом від 21.05.2021 №3937-3944/С-03/8-1700/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило позивача, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду за справою № 460/7837/20 від 30.11.2020 та ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021, щодо зобов`язання здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки виданої Рівненським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки №12/1144 від 08.09.2020, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області в лютому 2021 проведено розрахунок пенсії позивача. Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», якою встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Враховуючи вище зазначене, розмір пенсійної виплати позивача з 10.12.2019 обмежений максимальною величиною пенсії. Розмір пенсії з березня 2021 складає 17690,00 грн. За період з 01.04.2019 по 07.02.2021 (до дати набуття рішенням суду законної сили) нарахована сума доплати пенсії 91541,03 грн. Виплата коштів на виконання судового рішення здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Крім того, листом від 26.05.2021 №4109-3945/С-03/8-1700/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надало позивачу завірену копію перерахунку пенсії з 01.04.2019, відповідно до якого з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивачу здійснено з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Стаття 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

Пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу

20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3

проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з

яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового

забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до

категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації

наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Судом встановлено, що при призначенні пенсії позивачу був здійснений розрахунок розміру пенсії з врахуванням 33 років вислуги виходячи з розміру 90 % грошового забезпечення, що не заперечується відповідачем.

8 липня 2011 року прийнято Закон України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри 90 замінено цифрами 80.

27 березня 2014 року прийнято Закон України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні №1166-VII (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри 80 замінено цифрами 70. Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Стаття 63 Закону № 2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

Відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.11.2019 у справі №460/1924/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати розмір пенсії позивача, виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018.

В даному рішенні встановлено факт наявності права у позивача при здійсненні перерахунку пенсії на відсоток грошового забезпечення, з якого здійснюється нарахування пенсії, який був встановлений при призначенні пенсії, тобто в розмірі 90% грошового забезпечення. Також у судовому рішенні зазначено, що зміна встановленого законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення пенсії позивачу, що виключає можливість застосування такого відсотку при перерахунку пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суму у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки відповідач повинен застосовувати відсоток грошового забезпечення, який був встановлений при призначенні пенсії, що і було встановлено судовим рішенням та не потребує доказування.

Стосовно застосування обмеження максимального розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 01.04.2019, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 10 Закону №2262-ХІІ призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 2 Закону № 3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим же Законом викладено в новій редакції частину п`яту статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, якою встановлено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності з 01 січня 2016 року (зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України), доповнено частину п`яту статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб наступним положенням: Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно з пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24 грудня 2015 року №911-VIII, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Таким чином, як вбачається у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року діяло обмеження максимального розміру пенсії в розмірі 10740,00 грн. відповідно до Закону №911-VIII. З урахуванням встановленого на 2018 рік розміру прожиткового мінімуму на одну особу для осіб, які втратили працездатність, згідно з Законом України від 07 грудня 2017 року №2246-VIII Про Державний бюджет України на 2018 рік та Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи максимальний розмір пенсії з 01 січня 2018 склав 13730 грн.

Разом з тим, пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

Таким чином, вищевказані положення Закону щодо обмеження максимальним розміром пенсії не можуть застосовуватися до позивача, оскільки пенсію йому було призначено з 2002 року, а не з 01 січня 2016 року.

Крім того, Конституційним Судом України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення законодавства, якими був обмежений максимальний розмір пенсії. Внесення в подальшому змін до Закону шляхом зазначення іншого часового періоду, протягом якого діють обмеження максимального розміру пенсії, за аналогією є неконституційними, оскільки вирішальне значення має не період дії обмеження, а сам факт обмеження прав особи на отримання пенсії у відповідному розмірі.

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни є нереалізованими.

З аналізу викладеного суд зазначає, що протягом спірного періоду стаття 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі №522/3093/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17 та від 03 жовтня 2018 року у справі №753/1216917.

Таким чином, дії відповідача щодо обмеження з 01.04.2019 максимального розміру пенсії позивача, є протиправними.

З огляду на те, що в ході розгляду цієї справи судом встановлено протиправність дій відповідача у спірних правовідносинах, то наявні підстави для задоволення і похідної позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років, починаючи з 01.04.2019, виходячи при обчисленні розміру пенсії з розрахунку 90 % грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру такої пенсії.

Суд також вважає необґрунтованими покликання відповідача щодо пропуску позивачем встановленого частиною другою статті 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду, з огляду на таке.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що позивач дізнався про порушення власних прав, свобод та інтересів з листів відповідача від 21.05.2021 та від 26.05.2021, а до суду звернувся 31.05.2021, тобто в межах шестимісячного строку.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повністю задоволенню.

Правові підстави для застосування положень статті 139 КАС України відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вулиця Короленка, будинок 7, місто Рівне, 33028, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо здійснення ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунку пенсії за вислугу років з розрахунку 80% грошового забезпечення та обмеження максимального розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% суми грошового забезпечення починаючи з 01.04.2019, без обмеження максимального розміру, з урахуванням здійснених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 29 вересня 2021 року

Суддя Н.С. Гудима