Справа № 280/9172/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

30 вересня 2021 рокуСправа № 280/9172/21 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Семененко М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними та скасувати вимоги:

- №Ф - 93961-52 У від 15.11.2019, якою нарахована недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 09.01.202 в сумі 2 754, 18 грн.;

- №Ф - 93961-52 У від 18.02.2020, якою нарахована недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 16.04.2020 року в сумі 26 879,25 грн.;

- №Ф - 93961-52 У від 24.11.2020, якою нарахована недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 26.01.2021 року в сумі 6 295,30 грн.;

- №Ф - 93961-50 У від 11.03.2021, якою нарахована недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 08.04.2021 року в сумі 2 200,00 грн., прийняті відповідачем.

2) зобов`язати відповідача здійснити коригування даних в інтегрованій картці позивача «Єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність» шляхом виключення самостійно нарахованої Головним управління ДПС у Запорізькій області на загальну суму 38 128, 74 грн.

Разом з позовною заявою подано клопотання про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

1) забезпечити позов шляхом зупинення звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи позивача відповідно до постанови державного виконавця від 30.04.2021 на підставі оскаржуваних вимог про сплату боргу (недоїмки);

2) забезпечити позов шляхом встановлення заборони державному виконавцю на здійснення будь-яких дій примусового характеру (накладення арешту на майно позивача, заборони виїзду за межі України позивачу та інші дії в рамках зведеного виконавчого провадження ВП64811249).

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що оскаржувані вимоги перебувають на примусовому виконанні в Пологівському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Державним виконавцем вчиняються виконавчі дії з примусового виконання вказаних вимог, зокрема, винесено постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, про стягнення виконавчого збору, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача. Звертає увагу, що примусове звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи позивача на підставі спірних виконавчих документів призведе до порушення його прав, особливо в умовах пандемії, оскільки здійснення стягнення на заробітну плату та інші доходи позивача унеможливить його існування, придбання продуктів харчування та ліків, що в подальшому ускладнить та може унеможливити захист порушених прав та законних інтересів останнього. Також посилається на те, що ознаки протиправності оскаржуваних вимог є очевидним, оскільки позивач у період, за який нарахована недоїмку не був суб`єктам господарювання, що свідчить про відсутність підстав для нарахування заборгованості зі сплати єдиного внеску за оскаржуваними вимогами. Наголошує на тому, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити захист прав позивача та призвести до заподіяння шкоди його правам та законним інтересам. У разі невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, що полягають у значних матеріальних втратах позивача, для виправлення яких йому буде необхідно докласти значних зусиль, часу та витрат.

За правилами частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суддя вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

- зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних вимог про сплату боргу (недоїмки) може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних вимог про сплату боргу (недоїмки). Крім того, встановлення ознак протиправності спірних вимог про сплату боргу (недоїмки), враховуючи предмет позову, є фактично вирішенням адміністративного спору до розгляду справи по суті, що суперечить основним засадам і принципам адміністративного судочинства.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

У свою чергу Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З долучених до матеріалів справи письмових доказів встановлено, що на підставі заяв Головного управління ДПС у Запорізькій області про примусове виконання вимог №Ф - 93961-52 У від 15.11.2019, №Ф - 93961-52 У від 18.02.2020, №Ф - 93961-52 У від 24.11.2020, №Ф - 93961-50 У від 11.03.2021 державним виконавцем Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кивою С.О. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення недоїмки з позивача №64789402 від 12.03.2021, №64789378 від 12.03.2021, №64553701 від 19.02.2021, та №65562901 від 27.05.2021 відповідно.

Крім того, в рамках виконавчого провадження №64789378 державним виконавцем Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кивою С.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи позивача в КУ «Пологівський колегіум №1» ПМР.

Отже, судом встановлено, що розпочато примусове виконання вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-93961-52 У від 15.11.2019, №Ф - 93961-52 У від 18.02.2020, №Ф - 93961-52 У від 24.11.2020, №Ф - 93961-52 У від 11.03.2021, які позивач вважає протиправними та оскаржує в судовому порядку в межах розгляду даної справи.

При вирішенні заяви суддя виходить з того, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина 4 статті 150 КАС України).

Закон №1404-VIII також не містить механізму зупинення виконання оскаржуваних вимог про сплату боргу (недоїмки) до розгляду спору судом.

Пунктом 2 статті 34 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що належним способом забезпечення позову в даних правовідносинах є зупинення стягнення на підставі виконавчих документів вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-93961-52 У від 15.11.2019, №Ф - 93961-52 У від 18.02.2020, №Ф - 93961-52 У від 24.11.2020, №Ф - 93961-52 У від 11.03.2021, оскільки подальше проведення виконавчих дій з примусового виконання вказаних виконавчих документів може призвести до того, що в разі задоволення судом позовних вимог за результатами розгляду даної адміністративної справи, позивачу доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушеного права, у тому числі щодо повернення примусово стягнутих коштів, зокрема шляхом можливого ініціювання інших судових проваджень.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога про забезпечення позову шляхом встановлення заборони державному виконавцю на здійснення дій примусового характеру, оскільки застосований судом захід забезпечення шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа унеможливлює вчинення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій, спрямованих на виконання виконавчих документів, а тому додаткового судового втручання не потребує.

Отже, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обгрунтованість клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.150, 151, 154, 241, 243, 248, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Зупинити стягнення за виконавчими документами:

- вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-93961-52 У від 15.11.2019;

- вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-93961-52 У від 18.02.2020;

- вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-93961-52 У від 24.11.2020;

- вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-93961-52 У від 11.03.2021,

що видані Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (частина 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Позивач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП 4418663.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2021 року.

Ухвала набрала законної сили 30 вересня 2021 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 1 жовтня 2024 року.

Суддя М.О. Семененко