Справа № 480/6249/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року Справа № 480/6249/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Сізової К.О.,

представника позивача - Дробчак Л.Б.,

представника відповідача - Паливоди І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/6249/21

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної міграційної служби у Сумській області в особі територіального підрозділу Сумського відділу Управління Державної міграційної служби у Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління державної міграційної служби у Сумській області в особі територіального підрозділу Сумського відділу Управління Державної міграційної служби у Сумській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби у Сумській області в особі територіального підрозділу Сумського відділу Управління Державної міграційної служби у Сумській області оформлене у вигляді повідомлення про відмову в прийнятті (розгляді) документів № 0344 від 15.06.2021;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби у Сумській області в особі територіального підрозділу Сумського відділу Управління Державної міграційної служби у Сумській області прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 про обмін посвідки на тимчасове проживання у зв`язку із закінченням строку її дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що через необхідність в обміні посвідки на тимчасове проживання у зв`язку із закінчення строку її дії, ОСОБА_1 звернувся до територіального підрозділу ДМС у м. Суми з відповідною заявою та документами, проте, 12.10.2020 йому було повідомлено про відмову у видачі нової посвідки, у зв`язку з тим, що виявлено факти невиконання іноземцем рішення суду.

Після того як перестали існувати обставини, які були підставою для відмови в обміні тимчасової посвідки на проживання, 15.06.2021, ОСОБА_1 звернувся до Управління ДМС у Сумській області в особі територіального підрозділу Сумського відділу Управління ДМС у Сумській області з повним пакетом документів, передбачених п. 39 Порядку № 322.

Однак, Сумським відділом Управління ДМС у Сумській області було прийнято рішення, оформлене у вигляді повідомлення № 0344 від 15.06.2021 про відмову позивачу в прийнятті документів для оформлення обміну тимчасової посвідки на підставі п. 19 Порядку 322, тобто у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 було пропущено строк на звернення з відповідною заявою.

Позивач вважає, що вказане рішення, оформлене у вигляді повідомлення про відмову в прийнятті (розгляді) документів є безпідставним, незаконним та необґрунтованим, прийнятим без врахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких воно спрямоване, з порушенням принципу рівності перед Законом, а отже є таким, що піддягає скасуванню, з огляду на наступне.

Згідно з Переліком адміністративних послуг у сфері міграції та їх вартості, який є додатком до постанови Кабінету Міністрів України від «02» листопада 2016 р. № 770 Про деякі питання надання адміністративних послуг у сфері міграції, обмін посвідки на тимчасове проживання є адміністративною послугою у сфері міграції.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» № 211 від 11.03.2020, на території України було введено карантинні заходи. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2 (далі - СОVID-19), з «28» лютого до «30» квітня 2021 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від «11» березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» та від «20» травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2». Вказані карантинні обмеження діють і станом на день подання позовної заяви.

Таким чином, строк дії посвідки на тимчасове проживання позивача закінчився в період дії карантину в Україні, спрямованого на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, і звернення позивача за адміністративними послугами в сфері міграції відбувалось також в період дії карантину, а тому на підставі пп. 3 п. 2 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» позивач мав право звертатись до відповідних державних органів поза строками звернення за отриманням таких послуг, адже вони є зупиненими до припинення дії карантину.

Ухвалою суду від 31.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що 18.03.2020 з метою запобігання порушенням законодавства у сфері міграції на період установлення на всій території України карантину Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 259 «Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції на період установлення на всій території України карантину», пунктом 2 якої установлено, що:

тимчасово, на період установлення на всій території України карантину та протягом 30 днів з дня його відміни, до іноземців та осіб без громадянства, які порушили законодавство у сфері міграції в частині недотримання ними строку перебування на території України чи оформлення, обміну посвідки на постійне або тимчасове проживання, якщо такі порушення настали в період або внаслідок установлення карантину, не застосовуються заходи адміністративного впливу;

іноземці та особи без громадянства, які не змогли виїхати за межі України або в установленому порядку звернутися до територіальних органів/підрозділів Державної міграційної служби із заявою про продовження строку перебування на території України та/або про оформлення, обмін посвідки на постійне або тимчасове проживання у зв`язку з установленням карантину, якщо строк звернення для оформлення таких документів настав у період установлення на всій території України карантину, у строк до 30 днів з дня відміни карантину звертаються в установленому порядку до територіальних органів/підрозділів Державної міграційної служби для продовження строку перебування на території України чи оформлення, обміну посвідки на постійне або тимчасове проживання.

Аналіз наведених норм, прямо вказує на умови за яких іноземцям та особам без громадянства гарантується збереження строків звернення за отриманням адміністративних послуг, а саме: неможливість такого звернення до органів/підрозділів ДМС України, що обумовлена установленням карантину.

Однак, відповідач зауважує, що позивач не був позбавлений можливості своєчасного звернення до органів/підрозділів ДМС підтвердженням чого слугує його заява-анкета № 117008100 про обмін посвідки на тимчасове проживання від 22.09.2020.

До того ж, несвоєчасний обмін позивачем посвідки на тимчасове проживання обумовлений не встановленим на території України карантином, а раніше прийнятим УДМС у Сумській області рішенням № 4788 від 30.09.2020 про відмову в обміні посвідки, що обумовлене наявністю боргових зобов`язань.

Таким чином, представником позивача до правовідносин, що виникли 15.06.2021 помилково застосовано норми загального права замість норм спеціального права, що в порядку ст. 49 ЗУ «Про Кабінет Міністрів України» закріплені у відповідній постанові № 259 від 18.03.2020.

Згідно листа Міністерства юстиції України від 26.12.2008 № 758-0-2-08-19 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії», неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їхнє протиріччя з одного й того самого предмета регулювання, а також суперечність між двома або більше формально чинними нормами права, прийнятими з одного і того ж питання, в теорії права відомі як колізія норм права.

Колізія норм права вирішується шляхом вибору того нормативного акта, який має бути застосований до конкретного випадку (юридичного факту).

Пунктом 4 вказаного листа, визначено наступне, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Підсумовуючи викладене, відповідач зазначає, що станом на 15.06.2021, ні УДМС у Сумській області, ні його територіальні підрозділи не мали законних підстав для прийняття від позивача документів для обміну посвідки на тимчасове проживання.

Ухвалою суду від 31.08.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову вимог заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.11.2019 громадянин Нігерії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 (а.с. 33, 34), отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 (а.с. 13).

22.09.2020 у зв`язку із закінченням строку дії вказаної посвідки ОСОБА_1 звернувся до УДМС у Сумській області із заявою-анкетою про обмін посвідки на тимчасове проживання в Україні (а.с. 32) та відповідними документами.

Рішенням УДМС у Сумській області від 30.09.2020 № 4788 позивачу було відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання в Україні на підставі підпункту 10 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 (а.с. 41), про що позивача повідомлено листом (а.с. 42).

Підставою відмови в оформленні посвідки стало невиконання позивачем заочного рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.06.2017 у справі № 592/4390/17, що не заперечувалось представниками обох сторін у судовому засіданні.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.01.2021 у справі № 592/4390/17 заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.06.2017 у справі № 592/4390/17 скасовано, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження за участі сторін (а.с. 17-18).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.04.2021 у справі № 592/4390/17 позовну заяву ОСОБА_2 в частині стягнення боргу з відповідача ОСОБА_1 - залишено без розгляду (а.с. 19).

15.06.2021 після усунення обставин, які стали підставою для відмови в обміні посвідки на тимчасове проживання в Україні, ОСОБА_1 повторно звернувся до УДМС у Сумській області із проханням про обмін посвідки на тимчасове проживання в Україні та надав відповідні документи.

Однак, 15.06.2021 УДМС у Сумській області надало позивачу повідомлення № 0344 про те, що йому відмовлено в прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання у зв`язку з порушенням терміну, визначеного п. 19 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 (а.с. 21).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов`язки, що і громадяни України.

Відповідно до статті 2 Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VI, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України, у разі якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж передбачені цим Законом, застосовуються правила, передбачені таким міжнародним договором України.

Відповідно до статті 1 Закону № 3773-VI, іноземець - це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Пунктом 18 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI передбачено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Згідно з частиною 1статті 3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Статтею 4 Закону № 3773-VІ передбачено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Зокрема, відповідно до частини 14 статті 4 Закону №3773-VІ іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Частиною 14 статті 5 Закону № 3773-VI визначено, що підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною 14 статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до пункту 5 частини 1статті 5-1 Закону № 3773-VI строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства становить один рік.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що строк дії посвідки на тимчасове проживання може бути продовжено необмежену кількість разів, за наявності підстав, передбачених законом.

Частинами 1, 2 статті 5-3 Закону № 3773-V передбачено, що посвідка на тимчасове проживання видається у десятиденний строк з дня отримання заяви про її оформлення або продовження строку дії посвідки.

Іноземець або особа без громадянства подає документи для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання не пізніш як за 10 календарних днів до закінчення строку її дії.

Порядок прийняття заяви про оформлення або продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання регулюється статтею 5-5 Закону № 3773-VI, відповідно до якої іноземець або особа без громадянства подає заяву про оформлення або продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання та відповідні документи, визначені цим Законом та Кабінетом Міністрів України, особисто або через свого представника на підставі довіреності до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, зобов`язаний надати іноземцю або особі без громадянства чи його представнику опис прийнятих документів з підписом уповноваженої особи, яка їх прийняла, зазначенням її посади, прізвища та імені і дати прийняття документів.

Іноземець або особа без громадянства отримує посвідку на тимчасове проживання особисто.

Згідно з частиною 19 статті 5 Закону № 3773-VI технічний опис, зразки бланків посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, порядок їх оформлення, виготовлення та видачі встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до частини 2 статті 15 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» і частини 18 статті 5 Закону № 3773-VІ Кабінетом Міністрів України, було прийнято постанову від 25.04.2018 № 322, якою затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок № 322).

Пунктом 1 Порядку № 322 встановлено, що посвідка на тимчасове проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 322 обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання.

Згідно із п. 19 Порядку № 322 у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

Відповідно до абз. 3 п. 21 Порядку № 322 іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.

Пунктом 39 Порядку № 322 встановлено, що для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають такі документи: 1) посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення); 2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, крім випадків, установлених абзацом восьмим цього пункту; 3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; 4) документи, що підтверджують обставини чи юридичні факти, відповідно до яких посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3 і 4 пункту 7 цього Порядку), документи, видані компетентними органами іноземних держав, мають бути легалізованими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; 5) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника (у разі подання документів законним представником); 6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Відповідно до положень пунктів 53-59 Порядку № 322 видача іноземцеві або особі без громадянства посвідки здійснюється територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для її оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обміну.

У разі отримання посвідки законним представником він подає документ, що посвідчує його особу.

Для отримання нової посвідки іноземець або особа без громадянства здають посвідку, що подавалася для обміну у випадку, зазначеному в пункті 19 цього Порядку.

Під час видачі посвідки проводиться процедура верифікації. Іноземець або особа без громадянства візуально перевіряють персональні дані, внесені до посвідки.

До заяви-анкети вносяться:

1) відомості про те, що іноземець або особа без громадянства здала посвідку, із зазначенням реквізитів посвідки (крім випадку, зазначеного в пункті 6 цього Порядку);

2) підпис іноземця або особи без громадянства із зазначенням дати отримання посвідки. Якщо іноземець або особа без громадянства через фізичні вади не може підтвердити власним підписом факт отримання посвідки, працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта робить відмітку про її отримання, зазначає дату видачі посвідки та засвідчує факт видачі власним підписом;

3) прізвище та ініціали, підпис (із зазначенням дати) працівника територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, на якого згідно з його службовими обов`язками покладено функції з видачі посвідки.

У разі коли видача посвідки здійснюється уповноваженим суб`єктом, заява-анкета та додані до неї документи не пізніше наступного робочого дня після дня видачі посвідки передаються територіальному органу / територіальному підрозділу ДМС, який її оформив.

Іноземець або особа без громадянства, які отримали посвідку вперше чи мають посвідку, зобов`язані зареєструвати своє місце проживання в порядку, установленому Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Таким чином, з аналізу наведених норм слідує, що після закінчення строку дії посвідка на тимчасове проживання в Україні підлягає обміну, для чого іноземцю необхідно подати до територіального органу ДМС відповідну заяву та документи у строк не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку дії посвідки.

Отже, за загальним правилом, звернувшись до відповідача 15.06.2021 із заявою про обмін посвідки на тимчасове проживання із строком дії до 05.11.2020, позивач пропустив би строк, встановлений п. 19 Порядку № 322, а у відповідача були б підстави для відмови у прийнятті документів для обміну посвідки.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин. Після чого, шляхом внесення змін та доповнень до вказаної постанови, постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 р. N 239 карантин було продовжено до 24.04.2020, постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 р. N 291 до 11.05.2020, постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 р. N 343 до 22.05.2020, постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 до 31.07.2020.

Крім того, 17.03.2020 було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон № 530-IX).

Підпунктом 3 пункту 2 розділу ІІ Закону № 530-IX передбачено, що на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Отже, з аналізу наведеного слідує, що в період з 12.03.2020 до 31.07.2020, зокрема, на всій території України було запроваджено карантин, під час якого, законодавством було передбачено, зокрема, зупинення перебігу строків звернення за отриманням адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адміністративні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) адміністративна послуга це результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно до закону.

Суб`єкт звернення - фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг;

Суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Адміністративна послуга вважається наданою з моменту отримання її суб`єктом звернення особисто або направлення поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) листа з повідомленням про можливість отримання такої послуги на адресу суб`єкта звернення (ч. 5 ст. 10 Закону України «Про адміністративні послуги»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2016 р. № 770 «Деякі питання надання адміністративних послуг у сфері міграції» затверджено Перелік адміністративних послуг у сфері міграції та їх вартість, до якого включено, зокрема, адміністративну послугу з оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої) та обмін посвідки на постійне проживання.

Таким чином, обмін посвідки на тимчасове проживання є адміністративною послугою, яка в силу вказаних вище приписів ч. 5 ст.10 Закону України «Про адміністративні послуги», вважається наданою з моменту отримання її суб`єктом звернення.

З огляду на викладене, враховуючи дату оформлення відповідачем посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 (05.11.2019), останній день 15-денного строку, встановленого Порядком № 322 для звернення із заявою про обмін посвідки (21.10.2020) припадає на період дії на території України карантину, під час якого, як зазначалось вище, зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних послуг, що не було враховано відповідачем у спірних відносинах, внаслідок чого помилково відмовлено позивачу у прийнятті документів для обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Посилання відповідача як на правомірність своєї відмови на те, що ним застосовано норми спеціального законодавства, а саме п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції на період установлення на всій території України карантину" від 18.03.2020 № 259 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції на період установлення на всій території України карантину" від 18.03.2020 № 259 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що іноземці та особи без громадянства, які не змогли виїхати за межі України або в установленому порядку звернутися до територіальних органів/підрозділів Державної міграційної служби із заявою про продовження строку перебування на території України та/або про оформлення, обмін посвідки на постійне або тимчасове проживання у зв`язку із установленням карантину, якщо строк звернення для оформлення таких документів настав у період установлення на всій території України карантину, у строк до 30 днів з дня відміни карантину звертаються в установленому порядку до територіальних органів/підрозділів Державної міграційної служби для продовження строку перебування на території України чи оформлення, обміну посвідки на постійне або тимчасове проживання.

Зі змісту вищевказаної норми не вбачається того, що вона суперечить нормі підпункту 3 пункту 2 розділу ІІ Закону № 530-IX, якою передбачено, що на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

На переконання суду, обидві вищевказані норми спрямовані на продовження строку звернення до територіальних органів/підрозділів Державної міграційної служби із заявою про обмін посвідки протягом дії карантину.

Більше того, навіть у разі існування колізій між нормами чинного законодавства застосуванню підлягає нормативно-правовий акт, який має вищу юридичну силу, тобто Закон України, а не постанова Кабінету Міністрів України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної міграційної служби у Сумській області суму судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби у Сумській області в особі територіального підрозділу Сумського відділу Управління Державної міграційної служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби у Сумській області в особі територіального підрозділу Сумського відділу Управління Державної міграційної служби у Сумській області про відмову в прийнятті (розгляді) документів, викладене у повідомленні № 0344 від 15.06.2021.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби у Сумській області в особі територіального підрозділу Сумського відділу Управління Державної міграційної служби у Сумській області прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 про обмін посвідки на тимчасове проживання у зв`язку із закінченням строку її дії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної міграційної служби у Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 27, м. Суми, Сумська область, 40000, ідентифікаційний код 37846270) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складений та підписаний 01.10.2021.