Справа № 520/9824/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 р. Справа № 520/9824/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 03.06.21 по справі № 520/9824/2020

за позовом ОСОБА_1

до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач, апелянт) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції (далі по тексту - Північно-східне міжрегіональне управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції, відповідач), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд:

- визнати бездіяльність Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, яка полягає у нескладенні та ненаданні ОСОБА_1 оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії - протиправною;

- зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції підготувати та надати ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та положення п.4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року №414 "Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах: посадовий оклад - 4930,00 грн; оклад за спеціальним званням майор внутрішньої служби - 1340,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) - 2821,50 грн; грошове забезпечення, збільшене на 100% - 9091,50 грн; робота з таємними виробами, носіями, документами - 2465,00 грн; ОУС - 3135,00; надбавка за очік.пенсію 3135,00 грн; надбавка за безперервну службу - 7404,88 грн; премія - 6535,67 грн; всього 40858,55 грн, для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 ;

- стягнути з Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування моральної шкоди грошову суму у розмірі 3000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на наявність у нього з 05.03.2019 року права на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у зв`язку з набранням законної сили 05.03.2019 рішення Верховного Суду у справі № 826/3858/18, яким встановлено виникнення підстав для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення. Посилаючись, зокрема, на позицію Великої палати Верховного Суду, викладену у постанові від 24.06.2020 року у справі 160/8324/19, стверджує, що оскільки відповідачем, на якого покладено функції з формування довідки про розмір грошового забезпечення у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії, надано оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій року, без врахування надбавок: грошове забезпечення, збільшене на 100% - 9091,50 грн; робота з таємними виробами, носіями, документами - 2465,00 грн; ОУС - 3135,00 грн; надбавка за очік.пенсію 3135,00 грн; надбавка за безперервну службу - 7404,88 грн; премія - 6535,67 грн, вважає, що суд має захистити його порушене право та зобов`язати відповідача надати довідку, до якої мають бути включені вказані види додаткового грошового зобов`язання.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі № 520/14121/2020, прийнятим в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Нетіченська, 14, м. Харків, 61010) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Визнано протиправними дії Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 та 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст. 9 Закону України від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", положень постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру.

Зобов`язано Північно-східне міжрегіональне управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 та 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст. 9 Закону України від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", положень постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії Калабухова Анатолія Митрофанови.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі № 520/9824/19 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції ухвалив нікчемне рішення, оскільки ухилився від дослідження та надання відповіді на питання чи має позивач право на перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення тих складових, що були встановлені під час призначення пенсії та саме в цих чітко визначених грошових розмірах (зокрема, з урахуванням грошового забезпечення, збільшене на 100% - 9091,50 грн; роботи з таємними виробами, носіями, документами - 2465,00 грн; ОУС - 3135,00 грн; надбавка за очікувану пенсію - 118,75 грн; надбавки за безперервну службу - 7404,88 грн; премії - 6535,67 грн).

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ухвалення його при повному дослідженні обставин справи, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі № 520/9824/2020 залишити без змін.

Пояснив, що на виконання постанови Верховного Суду від 03.09.2020 по справі № 520/3061/19 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області була спрямована оновлена довідка № 17/4.1/14-20 від 25.09.2020 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 за відповідною посадою станом на 05.03.2019. Посилаючись на п. 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 (далі Порядок № 45) зауважив, що додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому. Вказав, що оскільки постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. № 704 (далі - Постанова № 704) не передбачені надбавки та доплати, зокрема, визначені в твердій сумі: збільшення грошового забезпечення на 100% - 9091,50 грн, надбавка за очікувану пенсію 118,75 грн, надбавка за безперервну службу 7404,88 грн (про які позивач зазначає у позові та апеляційній скарзі), останні і не були включені в оновлену довідку. Відмітив, що в оновлену довідку №17/4.1/14-20 від 25.09.2020 були включені: надбавка за особливості проходження служби у розмірі 25 % (позивач зазначає її як ОУС «особые условия службы» в розмірі 3135,00 грн) та премія у розмірі 59,4 %, розміри яких були визначені за відповідною посадою старшого оперуповноваженого оперативного відділу СІЗО УМВСУ в Харківській області. Зазначив, що у спірній довідці вказана надбавка за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10%, який йому був встановлений станом на момент звільнення. Враховуючи викладене, стверджує, що в оновленій довідці були зазначені всі щомісячні додаткові види грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсії позивача станом на 05.03.2019.

Також звернув увагу, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено позивачу в задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, з огляду на ненадання останнім доказів заподіяння йому моральних страждань протиправною поведінкою відповідача по справі.

У поданих до суду апеляційної інстанції письмових поясненнях позивач, посилаючись на постанову Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/19, зауважив, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України. Наполягав, що незазначення в Постанові № 704 всіх видів грошового забезпечення, які вказані у перерахунку пенсії позивача з 01.10.2007, здійсненому ГУПФУ в Харківській області, не є підставою для відмови у включенні зазначених складових грошового забезпечення позивача до довідки для перерахунку пенсії. Відмітив, що надбавка "грошове забезпечення збільшене на 100%", як і надбавка "за безперервну службу" є одними із складових, передбачених додатком 2 до Порядку №45, який після скасування рішенням у справі № 826/3858/18 пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 відновив свою дію, у зв`язку з чим вказані надбавки мають бути враховані при перерахунку пенсії. Наголосив, що зазначення відповідачем в оновленій довідці надбавки за особливі умови служби у розмірі 25% є необґрунтованим, оскільки відповідно до перерахунку пенсії позивача з 01.10.2007 остання виплачувалась ОСОБА_1 у розмірі 50%, а встановлена відповідачем в оновленій довідці надбавка за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 % суперечить чинному законодавству, оскільки позивач під час служби мав справу з цілком таємним наказом МВС України №003 та паперовими носіями, з ним пов`язаними, а тому, відповідно до п. 4-1 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 р. N 414 (зі змінами), вказану надбавку має бути встановлено у розмірі 50 %.

Також, посилаючись на визнання судами протиправними дій відповідача у справах № 520/10664/18 та 520/3061/19 про включення до довідки про розмір грошового забезпечення надбавки за вислугу років у меншому розмірі та про невключення до довідки додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії, наголосив, що даний спір є третім порушенням відповідачем права позивача на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим 3000,00 грн, є розумною та справедливою сумою компенсації за такі протиправні дії.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером, якому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу була призначена пенсія з урахуванням додаткових видів забезпечення.

У березні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було здійснено перерахунок пенсії позивача лише за 3 складовими: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою про надання довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Однак, листом відповідачем було повідомлено позивача про те, що підстави для складання довідок про розмір грошового забезпечення з включенням додаткових видів грошового забезпечення позивача у суб`єкта владних повноважені відсутні.

Не погоджуючись із такими діями суб`єкта владних повноважень, та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся із зазначеним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що з 05.03.2019 (з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою КМ України № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог про зобов`язання Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції надати ОСОБА_1 оновлену довідку грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із зазначенням розміру очікуваної пенсії 3135,00 грн., замість вказаного у позові розміру у 118,75 грн. та всього розміру грошового забезпечення у розмірі 40 858,55 грн., замість вказаного у позові 37 842,30 грн., суд першої інстанції виходив з їх передчасності.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача про стягнення з Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування моральної шкоди грошову суму у розмірі 3000,00 грн, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем жодним чином не обґрунтовано такий розмір, та не надано доказів заподіяння йому моральних страждань протиправною поведінкою відповідача по справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи (апеляційному перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог), визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили,не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Верховного Суду від 03.09.2020 по справі № 520/3061/19 позов ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди- задоволено частково.

Зобов`язано Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідно до висновку, викладеного у п.46 вказаної постанови Верховного Суду з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення. Саме з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Колегія суддів зазначає, що визначення розміру та складових додаткових видів грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій належить до компетенції відповідача, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушене право позивача підлягає судовому захисту саме шляхом зобов`язання Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 та 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст. 9 Закону України від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", положень постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

На виконання вказаного судового рішення ОСОБА_1 видана оновлена довідка Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 25.09.2020 № 17/4.1/14-20 про розмір грошового забезпечення із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, виготовлена відповідачем на виконання постанови Верховного Суду від 03.09.2020 по справі №520/3061/19.

Колегія суддів враховую, що ані на дату звернення позивача до відповідача (26.06.2020) ані на дату надання відповіді на це звернення (10.07.2020) ані на дату звернення до суду (28.07.2020) не існувало як вкзаного судового рішення так і довідки, виданої з метою його виконання.

Зі змісту позовної заяви, яка подана до суду 28.07.2020, вбачається, що ОСОБА_1 просив визнати протиправною бездіяльність Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, яка полягає у нескладенні та ненаданні ОСОБА_1 оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії, а також зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції підготувати та надати ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та положення п.4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року №414 "Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах: посадовий оклад - 4930,00 грн; оклад за спеціальним званням майор внутрішньої служби - 1340,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) - 2821,50 грн; грошове забезпечення, збільшене на 100% - 9091,50 грн; робота з таємними виробами, носіями, документами - 2465,00 грн; ОУС - 3135,00 грн; надбавка за очік.пенсію 3135,00 грн; надбавка за безперервну службу - 7404,88 грн; премія - 6535,67 грн; всього 40858,55 грн, для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Разом з цим, як встановлено колегією суддів, позивач, звертаючись до відповідача із заявою від 26.06.2020, не викладав вимоги надати йому довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із врахуванням усіх додаткових складових грошового забезпечення без уточнення їх конкретних видів та розмірів.

За наслідками розгляду вказаної заяви відповідач листом від 10.07.2020 за № К-339-20/983-43-22/20, взагалі заперечував наявність підстав у спірних відносинах для перерахунку пенсії позивача, і не викладав свою незгоду з заявленими видами та відсотками грошового забезпечення.

Отже, спір щодо конкретних видів та відсотків додаткового грошового забезпечення, які підлягають включенню до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019 був відсутній.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що оновлена довідка Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 25.09.2020 № 17/4.1/14-20 про розмір грошового забезпечення із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, виготовлена відповідачем на виконання постанови Верховного Суду від 03.09.2020 по справі №520/3061/19 та після ініціювання ОСОБА_1 даного спору, а тому не може бути врахована судом при розгляді справи № 520/9824/2020.

Доводи позивача щодо необхідності надання судом в межах розгляду даної справи оцінки наявності підстав для включення відповідачем до довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 бажаних ним складових та у заявлених позивачем розмірах, які останній обґрунтовує посиланням на висновок, викладений Другим апеляційним адміністративним судом в постанові по даній справі від 11.02.2021, колегія суддів вважає помилковими, оскільки у вказаному судовому рішенні констатовано лише, що підстави у позовах є різними, а тому провадження у справі закрито неправомірно.

Слід також зазначити, що в апеляційній скарзі позивач фактично висловив свою незгоду з відомостями про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які визначені у оновленій довідці Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 25.09.2020 № 17/4.1/14-20, видання якої не є предметом спору у цій справі, а тому в силу ч.5 ст.308 КАС України вказані довод не підлягають врахуванню.

За таких обставин колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача підготувати та надати ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах: посадовий оклад - 4930,00; оклад за спеціальним званням майор внутрішньої служби - 1340,00; надбавка за вислугу років (45%) - 2821,50; грошове забезпечення, збільшене на 100% - 9091,50; робота з таємними виробами, носіями, документами - 2465,00; ОУС - 3135,00; надбавка за очік.пенсію 3135,00 грн; надбавка за безперервну службу - 7404,88; премія - 6535,67; всього 40858,55 грн, є передчасними, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх задоволення.

Крім того, питання щодо можливості врахування конкретних додаткових видів грошового забезпечення із визначенням їх чіткого розміру, судом першої інстанції досліджено та вказано на відсутність підстав для надання йому оцінки в межах розгляду даної справи, з огляду на його передчасність (з чим погодився суд апеляційної інстанції), оскільки відповідач взагалі заперечував проти наявності підстав у спірних відносинах для перерахунку пенсії позивача, а тому, відповідно, і не надавав жодної оцінки вказаному питанню (види та розміри додаткових видів грошового забезпечення) в листі, наданому позивачу у відповідь на його заяву.

Щодо вимог позивача про стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ст. 56 Конституції України, гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначений в ст. 23 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року в справі № 804/2252/14, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоду завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За приписами п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що звертається до суду із таким позовом.

Разом з тим, позивачем ані в позові, ані в апеляційній скарзі, жодним чином не наведено належних мотивувань для стягнення моральної шкоди, у тому числі у заявленому розмірі, не надано жодних доказів заподіяння йому або членам його сім`ї душевних страждань протиправними діями відповідача по справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Крім зазначеного, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Саме по собі твердження позивача про заподіяння йому шкоди не є підставою для стягнення з державного бюджету на його користь 3000,00 грн моральної шкоди, оскільки позивачем доводиться, а судом оцінюється наявність та розмір такої шкоди в кожному окремому випадку.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано жодних доказів погіршення стану його здоров`я (медичних довідок, висновків тощо), а також доказів настання у позивача інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, які у розумінні ст.23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Слід зауважити, що для вирішення питання щодо відшкодування шкоди обов`язково необхідно встановити наявність одночасно трьох складових: підтвердження факту заподіяної шкоди правам заявника саме внаслідок протиправного діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не зазначено конкретних фактів, які б у системному зв`язку з протиправними діями відповідача утворювали підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди.

Крім того, позивач жодним чином не обґрунтовує розмір моральної шкоди в сумі 3000,00 грн.

Враховуючи те, що позивачем належним чином не доведені факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням (бездіяльністю) заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а також не зазначено, з чого позивач виходив при оцінюванні заподіяної йому шкоди, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь 3000,00 грн моральної шкоди є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04.07.2019 по справі № 823/628/17, який в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків про часткове задоволення позову щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст. 241, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 по справі № 520/9824/2020 в частині відмови у задоволенні позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова