Справа № 640/27309/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

28 вересня 2021 року м. Київ№ 640/27309/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ інструменту Україна»

до Київської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної

вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ інструменту Україна» з позовом до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 15.01.2020 №UA100040/2020/000017/2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/27309/20, призначено останню до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено сторонам строк для подання до суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшли відзив на позовну заяву та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення з даним позовом до суду. Зокрема, у тексті поданого клопотання відповідач стверджував про помилковість доводів позивача про те, що порядок та строки оскарження рішень про коригування митної вартості товарів регламентуються Податковим кодексом України. Оскільки згідно з ч. 5 ст. 24 Митного кодексу України оскарженню в порядку, встановленому Податковим кодексом України, підлягають податкові повідомлення-рішення митного органу. Разом з тим рішення про коригування митної вартості товарів підлягають оскарженню в строк, визначений ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, так як що до таких рішень ст. 55 Митного кодексу України не визначає конкретного строку оскарження до суду.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

При цьому, процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом, або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла та повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд відзначає, що сам по собі інститут строку звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Поважними ж причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Так, як свідчать наявні у справі матеріали, предметом оскарження у цій справі є рішення Київської митниці ДМС про коригування митної вартості товарів від 15.01.2020 №UA100040/2020/000017/2. Вказане рішення митного органу як стверджує сам позивач він отримав 15.01.2020, та в подальшому в адміністративному порядку не оскаржував.

У контексті з цим суд враховує, що згідно із ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Митного кодексу України (далі - МК України) кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Предметом оскарження в т.ч. є: рішення - окремі акти, якими митні органи або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 МК України, рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Проаналізувавши зміст наведених норм Кодексу Верховний Суд під час перегляду в порядку касаційного провадження схожого спору (постанова від 27.05.2021 у справі №826/13159/17) сформував правову позицію про те, що: «оскільки позивач у цій справі оскаржує рішення, які прийняті з питань державної митної справи, то з урахуванням положень статті 29 Митного кодексу України строк на їх оскарження визначається згідно із вимогами Кодексу адміністративного судочинства України та становить шість місяців.».

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №826/13159/17, в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахована судом у даному випадку.

Крім того, як було зазначено у тексті постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Касаційного суду.

Суд встановив, що із заявленими позовними вимогами ТОВ «Світ інструменту Україна» звернулось до суду 30.10.2020 (відповідно до дати поштового відправлення), тобто з пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України. При цьому, в тексті позовної заяви зазначено, що при зверненні до суду Товариство керувалося нормами ст. 56, 102 ПК України, якими передбачалося, що строк для звернення платника податків до адміністративного суду із позовом про скасування податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу становить 1095 днів та обчислюється з дня отримання платником податків такого рішення.

З цього приводу суд зазначає, що заявлені представником позивача у позовній заяві доводи щодо дотримання ТОВ «Світ інструменту Україна» строку звернення до суду є такими, що не відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №826/13159/17.

Також суд звертає увагу позивача на те, що за приписами п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У той же час, відповідно до ч. 5 ст. 24 МК України, оскарження податкових повідомлень-рішень митних органів здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Системний аналіз ч. 1 ст. 29 МК України та ч. 5 ст. 24 МК України дає підстави дійти таких висновків. Частина перша ст. 29 МК України передбачає право на оскарження рішень митних органів безпосередньо до суду та встановлює, що у такому разі їх оскарження здійснюється у порядку, визначеному законом. При цьому, такого закону зазначена норма не називає.

Частина ж 5 ст. 24 МК України імперативно вказує, що податкове повідомлення-рішення митного органу (як рішення митного органу) оскаржується у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Тобто, зазначена норма, на відміну норми ч. 1 ст. 29 МК України, прямо називає (конкретизує) рішення митного органу (податкове повідомлення-рішення) та імперативно вказує на закон (Податковий кодекс України), у порядку, встановленому яким, здійснюється оскарження цього рішення.

Таким чином, з огляду на наведене вище правове регулювання, саме оскарження податкових повідомлень-рішень, а не будь-яких інших рішень митного органу, як помилково уважає позивач, здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Проте, як уже було зазначено вище, предметом оскарження у цій справі є рішення митного органу про коригування митної товарів, а не податкові повідомлення-рішення митного органу.

Тому, з урахуванням предмета позову, а також вимог положень ч. 1 ст. 29 та ч. 5 ст. 24 МК України застосування до спірних правовідносин строку, який передбачений Податковим кодексом України для оскарження податкових повідомлень-рішень контролюючого органу, у суду відсутні.

Схожі правові висновки були викладені у постановах Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №826/14826/16, від 18.06.2020 у справі №805/1536/17-а та від 07.06.2018 у справі №813/1276/16. Зокрема, у першій з названих постанов Верховний Суд також зазначив, що «враховуючи те, що позивач в даній справі оскаржує рішення, яке прийнято з питань державної митної справи, то з урахуванням положень статті 29 МК України строк його оскарження визначається згідно із вимогами КАС України».

Отже, суд встановив, що оскаржуване у межах цієї справи рішення митного органу про коригування митної вартості товару прийняте та отримане позивачем 15.01.2020, а з цим адміністративним позовом до суду з вимогами про визнання протиправними та скасування зазначеного рішення митного органу позивач звернувся 30.10.2020.

Таким чином, позивач пропустив встановлений абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду.

Оскільки з моменту прийняття митним органом оскаржуваного рішення (у період з 15 січня по 29 жовтня 2020 року) позивач не ставив питання щодо його правомірності, то подання позовної заяви за відсутності належного обґрунтування причин зволікання із оскарженням спірного рішення матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського Суду з прав людини у цьому питанні.

В той же час, суд звертає увагу на те, що поважними причинами несвоєчасного звернення з позовом до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, які зумовили несвоєчасне звернення до суду. Крім того, позивач не надав заяви (клопотання) про поновлення пропуску строку звернення до суду та визнання поважними причин його пропуску.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду виявлено судом після відкриття провадження у справі, а заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду ним не надано, як і не наведено жодних підстав для визнання поважними причин пропуску цього строку, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 123, п. 8 ч. 1 ст. 240, ст.ст. 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Залишити без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ інструменту Україна» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

2. Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду надіслати особам, які беруть участь у справі.

3. Роз`яснити позивачу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок