Справа № 335/6694/21
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6694/21 2-а/335/146/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Лиса Ю.О.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАН N 4242993 від 22.05.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАН N 4242993 від 22.05.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності, в обґрунтування якого зазначила наступне.

Постановою серії ЕАН N 4242993 від 22.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що 22.05.2021 року порушила Правила дорожнього руху, а саме: керуючи транспортним засобом Ford Fiesta з номерним знаком НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 79 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год, чим порушила п. 12.4 ПДР України.

Внаслідок чого, поліцейським було винесено постанову серії ЕАН №4242993 від 22 травня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Проте, позивач не погоджується із вказаним рішенням відповідача, оскільки вважає себе невинною, оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

У зв`язку з чим, просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 22.05.2021 року серії ЕАН №4242993 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

У судове засідання представник позивача адвокат Марцих Я.О. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутності позивача, на вимогах викладених у позові наполягає, просить позов задовольнити.

В судове засідання відповідачі двічі не з`явилися, представником УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Малій О.М. надано до суду відзив, у якому він просить в задоволенні позову відмовити, а судовий розгляд провести без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим підстав для відкладення розгляду справи не вбачається, й суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, з урахуванням заяви представника позивача та належним чином повідомленого відповідача, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін та на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України без проведення фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 травня 2021 року під час несення служби в м. Запоріжжі поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Герасименко О.О. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС №00571 було зафіксовано порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу Ford Fiesta з номерним знаком НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , яка рухалась зі швидкістю 79 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год, чим порушено п. 12.4 ПДР України.

Внаслідок чого, поліцейським було винесено постанову серії ЕАН №4242993 від 22 травня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 288 КпАП України, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Заперечуючи факт вчинення інкримінованого порушення ПДР (далі-Правил), позивач звернулася о суду із позовом, у якому зазначила, що у вказаний день вона дійсно рухалася на зазначеному автомобілі у вказаному місці, але інкримінованого їй порушення Правил не вчиняла. Зазначила, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови серії ЕАН №4242993 про накладення на неї адміністративного стягнення є протиправними, оскільки у постанові відсутні будь які докази правопорушення, фіксація правопорушення здійснювалась прибором TruCAM з рук, а не закріпленому стаціонарно, при винесені постанови поліцейський не ознайомив її з правами передбаченими статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтями 268, 287, 289, 307, 208 КУпАП.

Вказану постанову позивач вважає протиправною, що і стало підставою звернення її до суду з адміністративним позовом.

В установлений законом строк Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (далі Відповідач -1) надано відзив на адміністративний позов, зі змісту якого слідує, що лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання, а тому вважає необґрунтованими посилання позивача на відсутність у працівників поліції законодавчо закріпленого права застосовувати даний прилад, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до постанови серії ЕАН № 4242993, ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП була піддана адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340,00 грн за те, що о 11 год. 43 хв. 22 травня 2021 року вона, керувала автомобілем Ford Fiesta д. н. з. НОМЕР_2 , в м. Запоріжжі рухалася зі швидкістю 79 км/год, при цьому перевищила встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 29 км/год, чим порушила вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху.

На підтвердження вказаних обставин Відповідачем надано фотокартку лазерного приладу TruCam від 22 травня 2021 року.

При цьому, матеріали фотофіксації не містять зображень водія під час руху транспортного засобу з перевищенням швидкості.

Особа позивача, як водія транспортного засобу, встановлена працівником поліції безпосередньо після зупинки транспортного засобу та пред`явлення нею документів.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України, відповідно до статті 41 Закону України "Про дорожній рух", регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306.

Пункт 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частин перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII), поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону N 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Окрім того, частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню

адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в населеному пункті порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України, на 29 км/год.

Однак, спірна постанова серії ЕАН № 4242993 від 22 травня 2021 року не містить посилань на докази, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

З наданого Відповідачем відеозапису слідує, шо на рухомий автомобіль Ford Fiesta д. н. з. НОМЕР_1 наведено ціль та здійснюється замір швидкості приладом TruCam з руки, оскільки простежуються певні коливання, що може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким здійснено вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення), при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Суд знаходить необґрунтованим посилання Відповідача - 1 на лист ДП "Укрметртестстандарт" № 16289/41/35/02-19 від 01 жовтня 2019 року, де зазначено, що вимірювач швидкості TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, оскільки вказаний лист не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення позивачем вимог п. 12.4 ПДР України не підтверджується належними і допустимими доказами у справі, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови із зазначенням їх у постанові.

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст. 77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України та є необґрунтованою і такою, що прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись статтями ст. ст. 77, 241-243, 246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ЕАН №4242993 від 22 травня 2021 року про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. скасувати, закривши провадження у справі.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено та підписано 21 вересня 2021 року.

Суддя: В.О. Макаров