Справа № 522/13427/20
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 522/13427/20
Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.,
при секретарі -Яценюк О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області) на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з позовом до Державної екологічної інспекції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 000258 від 29 липня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спірною постановою її неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.52 КУпАП, оскільки під час розгляду адміністративної справи та оголошення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вона не була присутня. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.52 КУпАП, так як зі змісту спірної постанови №000258 від 29 липня 2020 року неможливо встановити забруднення яких саме земель було допущено позивачем, не визначений спосіб, дату та час вчинення правопорушення, наявність вини, не зазначено внаслідок яких саме дій чи бездіяльності позивача було вчинено адміністративне правопорушення; не встановлена вина у вчиненні правопорушення (умисе або необережність). Позивач вважає, що державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Грабовик Марина Михайлівна не всебічно, неповно і не об`єктивно розглянула адміністративну справу, внаслідок чого позивач безпідставно була притягнута до адміністративної відповідальності.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18 червня 2021 року позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 08 липня 2020 року державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Грабовик М.М. склала відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення №000258 від 08 липня 2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , працюючи на посаді головного спеціалісту з охорони навколишнього природного середовища ТОВ «Союз», вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 52 КУпАП, тим, що 08.07.2020 року о 17 год. 30 хвил. допустила забруднення земель неочищеними стічними водами виробничими та іншими відходами, а саме фільтратом зі ставка-відстійника, в результаті його витікання на грунт площею 630 кв.м. на території Одеського міського звалища ТПВ «Дальницькі кар`єри», що є порушенням абзацу 11 частини 1 статті 35 Закону України «Про охорону земель», частини 1 ст.167 Земельного кодексу України.

Даний протокол містить повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення об 11 год. 15 хвил. 23 липня 2020 року у приміщенні Державної екологічної інспекції в Одеській області.

Також у даному протоколі зазначено, що додатками до нього є акт, складений за результатами проведення позапланового заходу №65/14 від 14.07.2020 року.

Даний протокол не містить підписів позивача ні в розділі про ознайомлення її з правами, визначеними ст.268 КУпАП, ні в розділі про ознайомлення зі змістом протоколу та отримання його копії. Також відсутні відмітки і про відмову ОСОБА_1 від підписання цього протоколу та отримання його копії.

В поясненнях від 02.03.2021 року представник позивача зазначив, що вказаний протокол був складений без присутності позивача та був направлений позивачу по пошті.

За загальним правилом відповідно до ст.254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Частиною 1 статті 246 КУпАП визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 05.07.2004 року №264 затверджено Інструкцію оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення (надалі - Інструкція №264) Розділ 2 якої містить наступні положення:

- протокол складається на місці виявлення правопорушення. У разі неможливості складення протоколу на місці вчинення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим, посадові особи органів Держекоінспекції України можуть доставляти

порушника(ів) до органів, визначених у статті 259 КУпАП;

- у протоколі обов`язково зазначаються, зокрема, пояснення порушника;

- відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляра протоколу;

- не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, на яку він складений;

- протокол підписується особою, яка його склала, порушником (законними представниками) і свідками, якщо вони є. У разі відмови порушника від підписання протоколу в ньому робиться запис про це;

- порушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання. У разі коли порушник пише пояснення на окремому аркуші, в протоколі про це робиться відмітка;

- особа, яка склала протокол, роз`яснює порушнику його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що порушник ставить свій підпис, а в разі відмови від підпису робиться відмітка у протоколі, та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення (додаток 3).

Зі змісту наведених норм КУпАП та Інструкції №264 слідує висновок, що протокол про адміністративне правопорушення обов`язково повинен складатися у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням особі її прав, надання такій особі можливості надати свої пояснення, зауваження та заперечення та з наданням їй копії протоколу, про що у протоколі повинні бути зроблені відповідні записи.

Складання протоколу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливий в тому випадку, якщо така особа викликалась для його складання, але не з`явилась.

Як вже було зазначено вище, долучена до справи копія протоколу про адміністративне правопорушення №000258 від 08 липня 2020 року не містить даних про те, що цей протокол був складений у присутності позивача, і позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, але позивач відмовилась його підписувати та отримувати його копію.

Відповідач жодним чином не спростував доводи сторони позивача, що даний протокол складався без присутності позивача та був отриманий позивачем по пошті.

Відповідач також не довів суду того, що він намагався викликати позивача для складання протоколу, і не посилається на такі обставини.

З наведеного слідує, що посадова особа - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Грабовик М.М. склала відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення №000258 від 08 липня 2020 року, не залучивши позивача для його складання, чим порушила встановлену законом процедуру фіксації адміністративного правопорушення та права позивача у такій процедурі, які закріплені ст.268 КУпАП.

Більш того, зазначення в цьому протоколі в якості додатку до нього акту проведення позапланового заходу №65/14 від 14.07.2020 року свідчить про те, що такий протокол не міг бути складений 08.07.2020 року, оскільки до 14.07.2020 року ще не існувало такого акту за №65/14/, і тому він не міг бути додатком до протоколу про адміністративне правопорушення №000258 від 08 липня 2020 року.

Це фактично вказує на фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення №000258 від 08 липня 2020 року, на підставі якого була прийнята спірна постанова про накладення адміністративного стягнення №000258 від 29 липня 2020 року.

Посилання апелянта на те, що посадовою особою Інспекції протокол був складений з відома позивача і після встановлення його особи, що підтверджується зазначенням серії та номеру паспорту позивача в графі протоколу «Порушником пред`явлені такі документи, що засвідчують його особу», колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки це жодним чином не виключає можливість внесення в цей протокол відомостей про паспорт позивача і після 08.07.2020 року, як і були внесені до нього відомості про акт позапланового заходу №65/14 від 14.07.2020 року, якого не існувало станом на 08.07.2020 року.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач не надав суду підтвердження того факту, що станом на 08.07.2020 року, тобто на дату, якою датований протокол про адміністративне правопорушення №000258, в розпорядженні посадової особи, яка склала цей протокол, існували докази вчинення позивачем інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ця норма закону встановлює обов`язок для осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, довести наведений у протоколі висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідними доказами.

Як встановлено ч.1 ст.257 КУпАП та п.2.4 Інструкції №264 після складання протоколу про адміністративне правопорушення він надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Тобто, всі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення мали бути в розпорядженні державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Грабовик М.М. вже на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 08.07.2020 року.

Однак надані відповідачем до матеріали справи документи свідчать про те, що станом на 08.07.2020 року доказів вчинення позивачем інкримінованого їй правопорушення не існувало.

В якості доказів вчинення позивачем інкримінованого їй правопорушення та факту забруднення земель відповідач посилається на вищевказаний акт проведення позапланового заходу №65/14 від 14.07.2020 року, на протокол вимірювання показників, складу та властивостей ґрунтів №7 від 13.07.2020 року та акт відбору проб №7 від 08.07.2020 року.

Проте, станом на 08.07.2020 року акту проведення позапланового заходу №65/14 від 14.07.2020 року та протоколу вимірювання показників, складу та властивостей ґрунтів №7 від 13.07.2020 року ще не існувало, а акт відбору проб №7 від 08.07.2020 року сам по собі не доводить факту забруднення, оскільки підтверджує лише факт взяття проб для проведення їх аналізу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що на час складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення від 08.07.2020 року №000258 фактично ще не існувало доказів забруднення земель, на які посилається відповідач, що фактично виключало підстави для складання такого протоколу станом на 08.07.2020 року.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів, враховуючи описані вище порушення, вважає, що складений відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення від 08.07.2020 року №000258 не відповідає закону, а тому такий протокол не міг бути підставою для розгляду відносно позивача справи про адміністративне правопорушення та винесення спірної постанови про накладення адміністративного стягнення №000258 від 29 липня 2020 року, безвідносно до факту забруднення земель, який відображений в акті позапланового заходу №65/14 від 14.07.2020 року.

Статтею 7 КУпАП закріплено наступне:

- ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом;

- провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

- застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом;

- додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Оскільки позивач була притягнута до адміністративної відповідальності із суттєвими порушеннями визначеного законом порядку складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, та прав позивача, які закріплені ст.268 КУпАП, і такі порушення не можуть вважатися суто формальними, колегія суддів вважає, що це є достатньою самостійною підставою для надання позивачу судового захисту шляхом скасування спірної постанови про накладення адміністративного стягнення №000258 від 29 липня 2020 року, як такої, що винесена на підставі неправомірно складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 08.07.2020 року №000258.

Посилання апелянта на акт проведення позапланового заходу №65/14 від 14.07.2020 року та протокол вимірювання показників, складу та властивостей ґрунтів №7 від 13.07.2020 року, які, за висновком апелянта, доводять факт забруднення земель, а відповідно і наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за статтею 52 КУпАП, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд повинен перевірити чи прийняті (вчинені) такі рішення, дії чи бездіяльність на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Недотримання суб`єктом владних повноважень будь-якого з цих критеріїв є підставою для визнання оспорюваних рішень, дій чи бездіяльності неправомірними.

В даному випадку спірна постанова про накладення адміністративного стягнення №000258 від 29 липня 2020 року не відповідає визначеним в ч.2 ст.2 КАС України критеріям, оскільки винесена із суттєвим порушеннями процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що в свою чергу вже є достатньою підставою для визнання такої постанови неправомірною, незалежно від доведеності обставин та фактів, які зумовили притягнення позивача до такої відповідальності.

З цих підстав колегія суддів не вважає за доцільне надавати оцінку тим доказам, на які посилається відповідача в обґрунтування свого висновку про наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, скасовуючи рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд повинен або надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) згідно з п.2 ч.1 ст.236 КАС України, або ж закрити справу про адміністративне правопорушення згідно з п.3 цієї статті.

Суд першої інстанції прийняв вірне по суті рішення про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №000258 від 29 липня 2020 року, але не застосував вищевказані обов`язкові наслідки такого скасування.

Колегія суддів вважає, що наслідком скасування спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності має бути саме закриття справи про адміністративне правопорушення з огляду на ті суттєві порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які не можуть бути усунуті відповідачем у випадку повернення відповідачу справи на новий розгляд.

З цих підстав рішення суду першої інстанціях підлягає зміні, шляхом викладення абзацу другого його резолютивної частини в новій редакції.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області) - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18 червня 2021 року - змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини цього рішення в новій редакції:

«Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення від 29 липня 2020 року №000258 штрафу, а справу про адміністративне правопорушення закрити».

В іншій частині рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.