Справа № 760/18939/16-а
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Єгорової Н.М., Федотова І.В.,

при секретарі Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року за виключними обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 01.03.2017 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугою років, згідно довідки № 18/524 від 01.09.2016 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», із розрахунку 90% із середнього заробітку, починаючи з 01.09.2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю за минулий час.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 01.03.2017 року скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 18.01.2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі № 760/18939/16-а за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

08.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року за виключними обставинами. Виключність обставин мотивує тим, що Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р (ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Дослідивши обставини даної справи, мотиви позивача викладені в заяві про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року за виключними обставинами та доводи сторін, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати обставину (підставу), яка виникла пізніше ухвалення судового рішення. Тобто, перегляд справи у зв`язку з виключними обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням підстав, які виникли після ухвалення судового рішення.

Згідно з частинами 5-6 статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За приписами частин першої, другої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині 1 цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Так, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду розглядав справу № 808/1628/18, обставини якої є подібними, та у постанові від 19 лютого 2021 року зазначив:

«<…> положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Слід звернути увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 КАС України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення» про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу № 808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

Так, касаційною інстанцією зазначено, що:

«Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічні положення містяться у статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України».

Наявність Рішення Конституційного Суду України № 1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, крім того, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом першої інстанції положення вказаної норми були чинними та підлягали застосуванню.

Не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання».

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, висновок об`єднаної палати, а також те, що Велика Палата Верховного Суду не вбачала виключної правової проблеми у застосуванні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України (ухвала від 25 березня 2020 року у справі № 808/1628/18).

Як вбачається з матеріалів справи, на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, тобто станом на дату прийняття постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі № 760/18939/16-а, положення частини двадцятої статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру» зі змінами, діяли в прийнятій редакції і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з огляду на відсутність ретроспективної дії Рішення Конституційного Суду України, яке, на думку заявника є підставою для перегляду за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі № 760/18939/16-а та задоволення позовних вимог у цій справі, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі № 760/18939/16-а.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі № 760/18939/16-а, про перегляд якої за виключними обставинами звернувся позивач, у задоволенні позову відмовлено.

Отже, це рішення не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки таке рішення не передбачало примусового виконання взагалі.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26.04.2021 року по справі № 357/13414/16-а.

Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на зазначені обставини та враховуючи вищезазначені правові положення, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року за виключними обставинами.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 321, 322, 325, 328, 329, 361, 362, 368, 369 КАС України, суд, -

УХВАЛИ В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року за виключними обставинами.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року - залишити в силі.

Ухвала суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.М. Єгорова

І.В. Федотов

Повний текст виготовлено 28.09.2021 року