Справа № 400/5907/21
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України
30 вересня 2021 р. № 400/5907/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенка В.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ,
про:стягнення 224,57 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з нього на користь Військової частини НОМЕР_1 вартість предметів речового майна, строки носіння яких не вийшли, з урахуванням зносу,у розмірі 224,57 грн.

В обґрунтування позову вказує, що відповідно до Норм забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та в особливий період, затверджених наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232, відповідача було забезпечено речовим майном на період проходження військової служби в Збройних Силах України. Зазначає, що у 2019 році відповідача було звільнено. Під час звільнення з військової служби Військовою частиною НОМЕР_1 було здійснено розрахунок вартості речового майна, яке не вислужило встановлений термін експлуатації, яка не відшкодована відповідачем на загальну суму 5574 грн. При звільненні з поззивача було утримано 5349, 59 грн. Залишилась заборгованість у сумі 224,57 грн.

Відзив від відповідача на адресу суду в строки, передбачені статтею 162 КАС України, не надходив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Копія ухвали направлялась відповідачу на адресу його реєстрації, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 4 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Згідно з ч. 11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За наведених обставин, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи задля реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Суд розглянув справу 02.09.2021 в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, відповідно до вимог ст. 263 КАС України.

Дослідив матеріали справи, суд встановив таке.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.10.2019 матроса ОСОБА_2 було призначено на посаду майстра ремонтної майстерні артилерійського озброєння ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.01.2019 №17 матроса ОСОБА_2 звільненого з військової служби у запас відповідно до пп. "д" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (через службову невідповідність), із 22.01.2019 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Зазначеним наказом прийнято рішення утримати вартість речового майна, яке не вислужило встановлений термін експлуатації, у розмірі 5574,16 грн. згідно довідки від 21.01.2019 №25.

Так, згідно цієї довідки на утримання вартості речового майна, яке не вислужило встановлений термін експлуатації, відповідач отримав речове майно згідно з переліком, частину якого не зносив у встановлені строки, на суму 5574,16 грн. (арк.спр. 9).
При звільненні з матроса ОСОБА_2 , з належних йому виплат, фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 було утримано 5349,59 грн., що підтверджується копією витягу з книги грошових стягнень та нархування військової частини НОМЕР_1 (арк.спр.10).

У зв`язку з несплатою відповідачем залишку заборгованості за речове майно, яке не вислужило встановлений термін експлуатації, позивач звернувся до суду.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі Закон №2011).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №2011 дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Абзацом 2 частини 1 статті 91 Закону №2011 передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №768/28898, затверджена Інструкція про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (далі - Порядок №232).

Згідно абзацу 7 пункту 4 розділу ІІІ Порядку №232 у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Враховуючи, що відповідач був звільнений з військової служби через службову невідповідність, він зобов`язаний відшкодувати суму вартості виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися.

Будь-яких заперечень щодо нарахованої суми вартості речей, строки носіння яких не закінчилися, відповідач не висловив. Відзиву на позов з обґрунтуванням своєї правової позиції також не надав.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 2 цієї ж статті при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, судовий збір з відповідача на користь позивача стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_4 ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_4 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 ) вартість речового майна, яке не вислужило встановлений термін експлуатації, у розмірі 224,57 грн.

3. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко