Справа № 380/13341/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови про стягнення виконавчого збору -

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 21.07.2021 у виконавчому провадженні ВП № 66161246 державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Харко Марії Михайлівни щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору в сумі 24000,00 гривень.

Ухвалою від 10.08.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків шляхом подання до канцелярії суду чи надіслання на адресу суду таких документів: 1) оригіналу документа про сплату судового збору у сумі 2270,00 грн.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 25.08.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З 6.09.2021 по 26.09.2021 суддя Брильовський Р.М. перебував у щорічній відпустці.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 в адміністративній справі №380/9240/20 Військовою частиною НОМЕР_1 виконана добровільно 28.01.2021 в повному обсязі зарахуванням на картковий рахунок ОСОБА_1 загальної суми 4798 грн 50 коп. Відповідною заявою від 30.07.2021командування військової частини НОМЕР_1 повідомило державного виконавця Франківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Харко М.М. про добровільне виконання рішення суду в адміністративній справі №380/9240/20 до відкриття виконавчого провадження №66161246 від 21.07.2021. Виконавчий лист є майнового характеру, оскільки стягнення компенсації за невиплачену індексацію грошового забезпечення носить матеріальний характер та підлягає грошовій оцінці. Вважає, що стягненню підлягає виконавчий збір в сумі 24000,00 грн, що не становить 10% від суми боргу що підлягала примусовому стягненню. Відповідачем розмір виконавчого збору мав обраховуватись як 10% від фактично стягнутої суми і саме з цієї суми має визначатись розмір виконавчого збору. Просив позов задовольнити.

Позиція відповідача викладена у письмовому відзиві на позов. Відповідач зазначає, що 02.08.2021 на адресу Відділу надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 про закриття виконавчого провадження, згідно якої боржник зазначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/9240/20 від 29.12.2020, яке змінене Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 в абзацах 2 і 3 резолютивної частини цього рішення, а саме: нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по «12.06.2018» (змінено з « 28.02.2018»), виконано самостійно 28.01.2021. Стверджує, що виконавчий лист №380/9240/20 видано на підставі та з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 в даній справі, у зв`язку з чим твердження боржника про добровільне виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/9240/20 від 29.12.2020 28.01.2021 суперечить суті виконавчого документа та даті його винесення. Згідно з ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Відповідач вказує, що цією ж статтею встановлено перелік підстав, коли виконавчий збір не стягується. Державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору із дотриманням вимог ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII 21.07.2021, тобто до фактичного виконання боржником виконавчого документа. Вважає, що оскаржувана постанова є законною. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

На виконанні у Франківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало виконавче провадження АСВП№ 66161246 з примусового виконання виконавчого листа № 380/9240/20, виданого 22.06.2021 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 12.06.2018 року включно із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше проведених виплат.

Виконавчий лист № 380/9240/20 із заявою про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2021, в якій стягувач зазначає, що рішення суду станом на 15.07.2021 боржником не виконано, надійшли у Відділ ДВС 21.07.2021 про що свідчить кутовий штамп Відділу.

21.07.2021 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано сторонам до відома та виконання.

21.07.2021 державним виконавцем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016 (далі - Закон №1404-VІІІ).

Частиною другою статті 74 Закону №1404-VІІІ обумовлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Статтею 1 Закону № 1404 встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з статтею 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 статті 27 Закону №1404 за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з ч. 4 ст. 27 Закону №1404 державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів), у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що дії державного виконавця щодо прийняття 21.07.2021 року постанови у АСВП№ 66161246 про стягнення виконавчого збору вчинені відповідно до Закону №1404.

Твердження позивача про те, що примусове виконання у виконавчому провадженні АСВП№ 66161246 носить майновий характер і не підлягає застосуванню ч. 3 ст. 27 Закону №1404 є необґрунтованим, оскільки рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року в адміністративній справі №380/9240/20 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, з урахування раніше проведених виплат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 в адміністративній справі №380/9240/20 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року змінено, а саме, в абзацах другому і третьому резолютивної частини цього рішення суду формулювання «по 28.02.2018 року» змінено формулюванням «по 12 червня 2018 року». У решті частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року в адміністративній справі №380/9240/20 залишено без змін.

Відповідно до частини 2 статті 63 (суд зазначає, що розділ VIII називається «виконання рішень немайнового характеру») Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Суд наголошує, що виконавчий лист №380/9240/20, виданий 22.06.2021 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 12.06.2018 року включно є зобов`язального характеру.

Суд зазначає, що зміст вказаного наказу не містить грошового еквівалента від якого можливо нарахувати 10% виконавчого збору.

А тому характер стягнення виконавчого провадження є немайновим.

Щодо твердження позивача про те, що військовою частиною НОМЕР_1 добровільно 28.02.2021 в повному обсязі з зарахуванням на картковий рахунок ОСОБА_1 загальної суми 4798 грн 50 коп було виконано Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 в адміністративній справі №380/9240/20 суд зазначає наступне.

Виконавчий лист № 380/9240/20 із заявою про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2021, в якій стягувач зазначає, що рішення суду станом на 15.07.2021 боржником не виконано, надійшли у Відділ 21.07.2021, про що свідчить кутовий штамп Відділу.

21.07.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з цієї постановою боржнику (військовій частині НОМЕР_1 ) надано строк до десяти робочих днів з моменту її винесення для добровільного виконання.

02.08.2021 Військовою частиною НОМЕР_1 подано на адресу відповідача заяву про закриття виконавчого провадження, згідно якої боржник зазначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/9240/20 від 29.12.2020, яке змінене Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 в абзацах 2 і 3 резолютивної частини цього рішення, а саме: нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по « 12.06.2018» (змінено з « 28.02.2018»), виконано самостійно 28.01.2021.

Таким чином, про виконання Постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 позивач повідомив державного виконавця 2 серпня 2021 року після винесення постанови державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження.

Відповідач зазначає, що 02.08.2021 на адресу Відділу надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 про закриття виконавчого провадження, згідно якої боржник зазначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/9240/20 від 29.12.2020, яке змінене Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 в абзацах 2 і 3 резолютивної частини цього рішення, а саме: нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по «12.06.2018» (змінено з « 28.02.2018»), виконано самостійно 28.01.2021.

Суд погоджується з твердженням Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про те, що виконавчий лист № 380/9240/20 видано на підставі та з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 у вказаній справі, у зв`язку з чим твердження боржника про добровільне виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/9240/20 від 29.12.2020, - 28.01.2021, суперечить суті виконавчого документа та даті його винесення.

З огляду на викладене, Військова частина НОМЕР_1 , як сторона виконавчого провадження, не виконала обов`язку щодо повідомлення в межах встановленого законодавством терміну державного виконавця про самостійне виконання ним рішення.

Суд зазначає, що державний виконавець під час примусового виконання виконавчих документів не може давати правової оцінки діям сторін виконавчого провадження, які мали місце до прийняття рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021, зокрема, вирішувати чи відновлено Військовою частиною НОМЕР_1 порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 , й на цій підставі приймати рішення щодо вчинення виконавчих дій, оскільки оцінка таких дій могла бути надана лише судами при прийнятті вищевказаних рішень у справі № 380/9240/20.

Оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 не було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, тому державний виконавець 21.07.2021 керуючись ст.ст. 3, 27, 40 Закону № 1404-VIII одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження правомірно виніс постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн.

Крім того, суд зазначає, що станом на час розгляду вказаної справи державним виконавцем не прийнято постанови про закінчення виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу.

Під час судового розгляду справи судом не встановлено порушення відповідачем порядку прийняття постанови про стягнення виконавчого збору .

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця прийнята відповідно до Закону України Про виконавче провадження, а позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України судовий збір з сторін не стягується.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,
ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.М. Брильовський