Справа № 420/10214/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним протоколу №3 від 10.03.2021 року в частині та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
16.06.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним протоколу №3 від 10.03.2021 року в частині відмови в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути матеріали щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з посиланням на фактичні обставини справи зазначає, що відповідачем при прийнятті спірного протоколу не було надано належної оцінки тому, що з 25.03.2017р. по 10.04.17p. ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у проведені антитерористичної операції, забезпечені її проведення, захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей в складі в/ч пп НОМЕР_2 .

На думку позивача, оскільки він з 25.03.17р.-10-04.17 року знаходився у пункті постійної дислокації (ППД) у населеному пункті, де проводиться антитерористична операція, на підставі ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», особи відповідно до пункту 4 Порядку №413 мають право на надання статусу учасника бойових дій незалежно від строку їх залучення до проведення антитерористичної операції.

Як стверджує ОСОБА_1 , до правовідносин з надання позивачу статусу учасника бойових дій не може бути застосований пункт 2-1 Порядку №413, відповідно до якого встановлений строк участі в ATO - 30 календарних днів для надання особі статусу учасника бойових дій, оскільки вказаний строк передбачений виключно для осіб передбачених п.2 Порядку №413. Відтак, застосування Комісією до правовідносин з надання позивачу статусу учасника бойових дій положень пункту 2-1, абзацу 5 пункту 4 Порядку №413 прийняте без урахування того, що законодавцем фактично вказаним пунктом передбачено коло осіб, інше ніж вказане у п.2 Порядку №413.

У позові зазначено, що Комісії було надане документи у підтвердження безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, що відповідачем визнане Крім того відповідачем не враховане, що в/ч ппв2095 знаходилась у зоні ATO. Найменування військової частини польова пошта НОМЕР_3 змінено на в/ч НОМЕР_4 з 01.07.2017 року.

На думку позивача, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано належних та допустимих доказів щодо відсутності у позивача права на отримання статусу учасників бойових дій, а тому рішення про відмову у наданні такого статусу є неправомірним.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним протоколу №3 від 10.03.2021 року в частині та зобов`язання вчинити певні дії і відкрито провадження в адміністративній справі.

Вказаною ухвалою судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ст.262 КАС України.

12.07.2021 року (вх.№ЕП/18719/21) та 20.07.2021 року (вх.№39121/21) від представника позивача надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якому представник просить суд здійснювати розгляд справи №420/10214/21 в порядку загального позовного провадження.

23.07.2021 року (вх.№40094/21) від представника відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов разом із додатками (а.с.36-46).

У відзиві зазначено, що військова частина НОМЕР_1 не визнає позов з наступних підстав.

З посиланням на положеннями ч.1 ст.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», абз.2 п.2, абз.1, абз.2 п.2-1, п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, відповідач вказує, що позивач не зазначив у позовній заяві, та не надав належним чином оформленні документи які б підтверджували або каліцтво, або поранення, або контузії, або iншi випадки зазначені у абз.2, пп-2-1 Постанови №413. Отже, як стверджує відповідач, твердження позивача, щодо надання статусу учасника бойових дій незалежно від строку їх залучення до проведення антитерористичної операції, без наведених вище випадків (в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи об`єднаним оперативним штабом збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби)) є неможливим.

Як зазначено у відзиві, у позовній заяві та матеріалах до неї відсутні будь-які вищенаведені документи, які могли підтвердити те, що позивач був в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби). Військовослужбовець під час виконання бойових завдань не отримував ні поранення, ні контузію, ні каліцтво, а отже абз.2, п.2-1 Положення №413 не може бути застосоване.

У даному випадку, на думку відповідача, позивач, підпадає під вищезазначений абз.1, п.2-1 Положення №413 та має право на отримання статусу учасника бойових дій виключно в разi залучення до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районі її проведення.

Крім того, у відзиві зазначено, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Разом із відзивом представником відповідача надано до суду клопотання про поновлення строку для подання відзиву.

Ухвалою суду від 06.08.2021 року клопотання представника позивача про розгляд справи №420/10214/21 в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 06.08.2021 року задоволено клопотання представника відповідача про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву та поновлено військовій частині НОМЕР_1 строк на подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним протоколу №3 від 10.03.2021 року в частині та зобов`язання вчинити певні дії.

09.08.2021 року (вх.№43471/21) від позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів (а.с.53-56).

17.08.2021 року (вх.№44981/21) від позивача надійшла відповідь на відзив разом із додатками (а.с.57-60), в якій вказано, що відповідачем не викладено жодного аргументу відносно норми права на яку позивач посилається у позовній заяві, а саме пункту 4 Порядку № 413 передбачені особи, які проходять службу (працюють) у військових частинах (органах, підрозділах), установах та організаціях або на підприємствах, які постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції. Фактично, на думку позивача, його позовні вимоги залишились без заперечень з боку відповідача. Відповідно наданої інформації пунктом постійної дислокації в/ч НОМЕР_4 є м.Маріуполь, тобто у місті яке розташоване безпосередньо в районні проведення АТО. Вказана інформація є підставою для застосування саме вище вказаної норми права для отримання статусу УБД.

Також, у відповіді на відзив зазначено про необґрунтованість доводів відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду.

Станом на дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзивів на позов, відповіді на відзив, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступне.

На підставі наказу командира військової частити польова пошта НОМЕР_2 від 25.03.2017 року №80 зараховано ОСОБА_1 з 25.03.2017 року до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 та вирішено вважати старшого солдата ОСОБА_1 , сапера інженерно-саперного вiддiлення інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення таким, що прибув у розпорядження першого заступника керівника Антитерористичного центру (керівника на території Донецької та Луганської області) для виконання бойових та службових завдань (а.с.15-16).

Наказом командира військової частити польова пошта НОМЕР_2 від 10.04.2017 року №94 наказано вважати таким, що вибули з розпорядження першого заступника керівника Антитерористичного центру (керівника на території Донецької та Луганської області) для виконання бойових та службових завдань старшого солдата ОСОБА_1 , сапера інженерно-саперного вiддiлення iнженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (а.с.17).

З наданої до суду копії послужного списку позивача та довідки військової частини НОМЕР_5 від 27.09.2019 року №1411 , судом встановлено, що в період з 25.03.2017 року по 10.04.2017 року позивач приймав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей в складі ВЧ пп НОМЕР_3 (а.с.9, 22).

При цьому у довідці військової частини НОМЕР_5 від 27.09.2019 року №1411 вказано, що вона є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

З листа від 01.06.2021 року №884, складеного командиром військовою частиною НОМЕР_4 , судом встановлено, що пунктом постійної дислокації ВЧ пп НОМЕР_3 у період з 01.01.2017 року по 01.07.2017 року є м.Маріуполь (а.с.54).

Судом встановлено, що 08.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до комісії оперативного командування «Південь» з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій (а.с.8).

До заяви позивачем було додано додатки у кількості 10 сторінок.

10.03.2021 року комісією військової частини НОМЕР_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій прийнято рішення, яке викладено у п.104 протоколу №3 про відмову у наданні статусу учасника бойових дій старшому солдату запасу ОСОБА_1 , колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_4 на підставі п.19 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у зв`язку із його залученням до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів (а.с.7).

Вважаючи протокол №3 від 10.03.2021 року в частині відмови в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Щодо строк звернення позивача до суду.
Так, відповідно до частини 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суд

Так, предметом позову у даній справі є правомірність протоколу №3 від 10.03.2021 року в частині відмови в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
Зважаючи на предмет позову у даній справі, оскільки позивача звільнено з військової служби ще у 2017 році, спірне рішення прийнято у 2021 році положення ч.5 ст.122 КАС України не поширюються на дані правовідносини.

Оскільки протокол №3 прийнято 10.03.2021 року, а з даним позовом позивач звернувся 08.06.2021 року (дата подання позовної заяви у відділення поштового зв`язку), позивачем дотримано шестимісячний строк звернення до суду.

Отже, доводи відповідача про порушення позивачем строк звернення до суду є необґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст.5 вказаного Закону учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час*.

Згідно з п.19 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України;

Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції.

Процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (далі Порядок №413).

Згідно з абз.2 п.2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з п.2-1 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

З аналізу вищевказаних положень Порядку №413 вбачається, що статус учасника бойових дій надається, зокрема, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил за наявності таких обставин:

- залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів;

- їх участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил);

- отримання ними поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби).

При цьому, незалежно від кількості днів залучення осіб до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях особі надається статус учасника бойових дій лише у разі її участі у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), отримання поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби).

Відповідно до п.4 Порядку №413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:

для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів;

для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв;

для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абзацами другим - четвертим цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни, у разі підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами;

для осіб, які проходять службу у військових частинах (органах, підрозділах), установах та організаціях або на підприємствах, які постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення;

для осіб, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, - витяги з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витяги з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення цих заходів, документи про направлення у відрядження до районів здійснення цих заходів;

для осіб, які залучалися до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці сьомому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів;

для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці сьомому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

Підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку, є (але не виключно) такі документи:

довідка органів, які згідно із Законом України Про боротьбу з тероризмом визначені суб`єктами, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом, про період безпосереднього виконання особою бойових завдань антитерористичної операції в районах її проведення у взаємодії із суб`єктами, зазначеними в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку, яка видається за клопотанням командира (керівника) добровольчого формування, що було утворене або самоорганізувалося для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, у складі якого особа брала безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення;

витяг з наказу Антитерористичного центру при СБУ про залучення особи до проведення антитерористичної операції.

У разі відсутності зазначених документів підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку, є:

для осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, - свідчення (заява) не менше ніж трьох свідків про період безпосередньої участі такої особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів, підпис на яких повинен бути засвідчений нотаріально;

для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва, - свідчення (заява) не менше ніж двох свідків про період безпосередньої участі такої особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, підпис на яких повинен бути засвідчений нотаріально, а також медичні документи, що підтверджують отримання особою поранення, контузії, каліцтва під час безпосереднього залучення до виконання завдань антитерористичної операції.

До уваги беруться свідчення (заяви) осіб, підпис на яких повинен бути засвідчений нотаріально, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та які мають документальне підтвердження своєї участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях за період, за який вони свідчать. До періоду безпосереднього виконання особою, зазначеною в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку, завдань антитерористичної операції в районах її проведення, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у районах здійснення таких заходів включається період, підтверджений усіма свідками.

Особи, яким було надано статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 13 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, але після повторного огляду медико-соціальною експертною комісією не встановлено інвалідність, набувають статусу учасника бойових дій за спрощеним порядком на підставі (але не виключно) копій посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни та витягу з наказу Антитерористичного центру при СБУ про залучення особи до проведення антитерористичної операції.

Як вже встановлено судом, позивач у період з 25.03.2017 року по 10.04.2017 року приймав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей в складі ВЧ пп НОМЕР_3 .

З наданих до суду доказів судом встановлено, що ВЧ пп НОМЕР_3 , зокрема, у вказаних період дислокувалась безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного необхідними документами для отримання позивачем статусу учасника бойових дій є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення.

В той же час, необхідними умовами для надання такого статусу є наявність хоча б однієї з наступних обставин:

- залучення позивача до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів;

- його участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил);

- отримання ним поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ним відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби).

Відповідно до абз.2 п.5 Порядку №413 рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісії), - стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку;

Абзацом 2 пункту 6 Порядку №413 визначено, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Згідно з п.8 Порядку №413 у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.

Таким чином, законодавством чітко визначено сукупність обставин, за яких особа може отримати статус учасника бойових дій.

Так, як вбачається зі змісту спірного протоколу, єдиною підставою для відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій є те, що ОСОБА_1 був залучений до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів.

Як вже встановлено судом, в період з 25.03.2017 року по 10.04.2017 року позивач приймав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей в складі ВЧ пп НОМЕР_3 (а.с.9, 22).

Наявними в матеріалах доказами підтверджено залучення позивача у даний період до проведення антитерористичної операції (а.с.10-14).

З листа від 01.06.2021 року №884, складеного командиром військовою частиною НОМЕР_4 , судом встановлено, що пунктом постійної дислокації ВЧ пп НОМЕР_3 у період з 01.01.2017 року по 01.07.2017 року є м.Маріуполь (а.с.54).

Статтею 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" визначено, що антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень КМУ" м. Маріуполь відноситься до переліку населених пунктів де проводилась антитерористична операція та операції об`єднаних сил.

Позивачем не зазначено, а судом не встановлено наявність обставин передбачених Порядком №413 для надання позивачу статусу учасника бойових дій.

Так, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено залучення позивача до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, а доказів участі позивача у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, отримання позивачем поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ним відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби) до суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при прийнятті протоколу №3 від 10.03.2021 року в частині відмови в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій відповідач діяв у межах наявної у нього компетенції на підставі вимог чинного законодавства.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним протоколу №3 від 10.03.2021 року в частині відмови в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути матеріали щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні необхідно відмовити.

Решта доводів сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним протоколу №3 від 10.03.2021 року в частині відмови в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути матеріали щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 );

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).

Суддя С.М. Корой

.