Справа № 303/5447/21
Суддя: Гутій О. В.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/5447/21
Номер рядка статистичного звіту- 17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участі секретаря судового засідання Зарева А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління Патрульної поліції в Закарпатській області ДПП сержанта поліції Шаленик Василя Васильовича, Управління Патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4357669 від 16 червня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАН № 4357669 від 16 червня 2021 року, винесену інспектором Управління Патрульної поліції в Закарпатській області ДПП сержантом поліції Шаленик Василем Васильовичемпо справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що ОСОБА_1 16.06.2021 року о 06 годині 36 хвилини, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Kolt», д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М-06 Київ-Чоп 773 км. рухався зі швидкістю 73 км/год в населеному пункті, тобто перевищив швидкість руху на 20 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

З винесеною постановою позивач не згідний, оскільки правил дорожнього руху не порушував, а дії інспектора вважає неправомірними. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

При цьому позивач також зазначає, що його автомобіль знаходився поза межами населеного пункту та рухався з дозволеною швидкістю. При цьому працівниками поліції було винесено постанову з порушення норм процесуального характеру, а саме не надано жодної фотографії чи відеоматеріалів, які б підтвердили факт перевищення швидкості в межах настеленого пункту.

Зважаючи на це, ОСОБА_1 вважає, що його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, жодних доказів на підтвердження адміністративного правопорушення немає. Враховуючи вищезазначені обставини, постанову вважає незаконною та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при винесені постанови не були з`ясовані і не доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях є ознаки адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим така підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Ухвалою суду від 06.09.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції подав відзив на позов, в якому заперечив проти позову, так як працівник патрульної поліції діяв у відповідності до діючого законодавства, постанова є правомірною та законною, враховуючи вищенаведене, в позові просить відмовити.

Дослідивши наявні у справі докази та з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4357669 від 16 червня 2021 року, винесеною інспектором Управління Патрульної поліції в Закарпатській області ДПП сержантом поліції Шаленик Василем Васильовичем,позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно із оскаржуваною постановою ОСОБА_1 16.06.2021 року о 06 годині 36 хвилини, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Kolt», д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М-06 Київ-Чоп 773 км. рухався зі швидкістю 73 км/год в населеному пункті, тобто перевищив швидкість руху на 20 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР (а.с.7-8).

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як передбачено ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною першою статті 122 КУпАП визначено, що правопорушенням, за яке настає адміністративна відповідальність у вигляді штрафу, визначено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в зоні дії дорожнього знаку 5.45 населений пункт порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач покликався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача в зоні дії дорожнього знаку населений пункт - це здійснення вимірювання швидкості руху приладом TruCam № 000618. В п. 5 постанови від 16.06.2021 року зазначено, що швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCam № 000618 (а.с. 13).

Додатком 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 5 розділу IV), затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено заповнення п. 7 «до постанови додаються».

Водночас, до відзиву на позов відповідачем 2 надано dvd-диски, на яких наявні відеозаписи подій від 16.06.2021 року з приладу TruCam, bodycam поліцейського (а.с. 50)

Разом з тим, суд виходить з того, що надані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, фотознімок щодо фіксування лазерним вимірювачем швидкості TruCam № 000618 швидкості транспортного засобу та диск із фіксуванням факту правопорушення TruCam № 000618 не зазначені в пункті 7 оскарженої постанови.

В порушення зазначених вимог в п. 7 спірної постанови відповідача додатки не зазначені.

Згідно ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 74 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст. 77 КАС України).

Враховуючи, що наданий відповідачем до суду диск із записом подій від 16.06.2021 року з приладу TruCam, bodycam поліцейського не зазначені в пункті 7 спірної постанови, у зв`язку з чим остання не може бути визнана такою, що складена у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції № 1395.

При цьому, судом враховано правову позицію Верховного Суду в постанові від 23.12.2019 року у справі № 524/253/17.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, судом враховано положення ст. 40 Закону України Про Національну поліцію № 580-VIII, якою передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Дослідивши наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис суд встановив, що прилад TruCam, не був зафіксований під час вимірювання швидкості, а знаходився в руці працівника патрульної поліції, відтак колегія суддів робить висновок, що вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України Про Національну поліцію №580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України Про Національну поліцію, а лист Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 №11299/41/2/02-2018 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху.

Також судом враховано, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70), позаяк вказане обумовлено ч.2 ст. 40 Закону №580-VIII, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху, інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку 5.70 лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Такий висновок зазначений у Постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду України від 16.09.2021 року у справі № 464/4808/21 пров. № А/857/15603/21, яким також спростовуються доводи представника відповідача надані у відзиві.

Суд дійшов висновку, що відповідач не довів законність постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складеної відносно позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, що факт вчинення позивачем правопорушення п. 12.4 ПДР не підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова інспектора за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів, а позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини як джерела права.

Суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладену у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України», де вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України ст.ст. 9, 17, 18, 33, 122, 247, 251, 254, 258, 268, 284, 288, 293 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову серії ЕАН № 4357669 від 16 червня 2021 року, винесену інспектором Управління Патрульної поліції в Закарпатській області ДПП сержантом поліції Шаленик Василем Васильовичемпо справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати, а провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Закарпатської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідачі: інспектор Управління Патрульної поліції в Закарпатській області ДПП сержанта поліції Шаленик Василь Васильович, Управління патрульної поліції у Закарпатській області: 88000, м.Ужгород, вул.О.Кошового,2.

Повний текст рішення виготовлено 29.09.2021 року.

Головуюча О.В.Гутій