Справа № 160/7784/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2021 року Справа № 160/7784/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнати протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за №20/12-С-107 від 07.08.2019 року у підготовці та направленні до Пенсійного фонду України документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років;
- визнати право на призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подання та документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років із обрахуванням вислуги років на пільгових умовах відповідно до «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року за №3-1 та пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області протиправно відмовлено у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів для призначення пенсії, оскільки календарна вислуга років позивача становить 17 років 06 місяців 26 днів. При цьому відповідачем не враховано, що підпунктом «в» пункту 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, в редакції до 27.07.2011 року було встановлено, що до вислуги років для призначення пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» додатково зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах боротьби з економічною злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ. Відповідачем не було враховано зазначений пільговий стаж який дає право на призначення пенсії до 2011 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року у справі №160/7784/19 (суддя Озерянська С.І.), залишеним без змін Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.01.2020 року (колегія у складі суддів - Добродняк І.Ю. (доповідач), Бишевська Н.А., Семененко Я.В.), у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №160/7784/19 (колегія у складі суддів - Загородюк А.Г (доповідач), Єресько Л.О., Соколова В.М.) касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31.01.2020 року скасовано. Направлено справу на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Висновками Верховного суду вказано, що суду першої інстанції слід з`ясувати обставини справи з урахуванням правового висновку Верховного Суду у справі №805/3923/18-а, а саме, необхідно повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі докази у справі та дати їм належну оцінку. Зокрема, як вказано Верховним судом, у справі залишилися нез`ясованими обставини про те, чи стверджувана заявником наявність вислуги років для призначення йому пенсії фактично існує, якими документами (доказами) це підтверджується, який вид служби заявник просить зарахувати для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ, чи служба в цих органах підлягає зарахуванню для призначення пенсії за умов, про які заявляє позивач, тощо.

15.07.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з Верховного Суду надійшла адміністративна справа №160/7784/19.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2021 року адміністративну справу №160/7784/19 розподіллено судді Голобутовському Р.З.

Ухвалою суду від 21.07.2021 року було прийнято до свого провадження адміністративну справу №160/7784/19 та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11.08.2021 року представник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що 08.07.2011 року прийнято Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», відповідно до пп.8 п.6 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень, внесено зміни до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-»д», «ж» статті 1-2 Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше. Прикінцеві та перехідні положення ані Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ані Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містять норм, які б закріпляли право осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які на час внесення змін до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перебували на службі, на призначення пенсії в редакції Закону на день вступу на службу до органів внутрішніх справ.

Ухвалою суду від 16.08.2021 року витребувано від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області довідку про вислугу років ОСОБА_1 станом на день звільнення, яка міститиме інформацію про вислугу років ОСОБА_1 : в календарному обчисленні; у пільговому обчисленні; зазначення загальної вислуги років ОСОБА_1 .

25.08.2021 року до суду від представника ГУ НП в Дніпропетровській області надано лист, в якому останній зазначив, що ОСОБА_1 з 07.11.2015 року та по теперішній час серед діючих та звільнених працівників не значиться, службу в Національній поліції України не проходив.

Відтак, представник відповідача зазначив, що виконати вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року по справі №160/7784/19 не є можливим.

02.09.2021 року від представника ГУ НП в Дніпропетровській області надано додаткові пояснення, в яких зазначено, що 07.11.2015 року набув чинності Закон України «Про Національну поліцію», яким визначено, що Закон України «Про міліцію» втратив свою чинність. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів МВС України» від 16.09.2015 року №730 було ліквідовано Головне управління МВС України в Дніпропетровській області, як юридична особа публічного права, та утворена, як юридична особу публічного права, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка не є правонаступником міліції, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що, на думку представника відповідача, додатково може свідчити про неможливість виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року по справі №160/7784/19.

09.09.2021 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких останній зазначав, що предметом спору є лише небажання відповідача розрахувати вислугу років на пільгових умовах та направити відповідні документи для призначення йому пенсії до Пенсійного фонду України, що й оскаржувалось позивачем у суді. Позиція відповідача полягає у тому, що до вислуги зараховуються лише календарні роки. Право на врахування пільгової вислуги років підтверджено рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.06.2021 року у справі №160/7784/19. Цитата з рішення суду: «Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Тому висновок судів попередніх інстанцій про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років є помилковим, адже цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.»

На думку позивача, враховуючи дані, які містяться в матеріалах справи, а саме, довідку Головного Управління МВС України в Дніпропетровській області №18/12-0107 від 07.08.2019 року, можливо здійснити наступний розрахунок вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах:

- загальна календарна вислуга років (з 10.08.1994 року по 06.03.2012 року) становить 17 років 06 місяців 26 днів;

- період служби з вислугою з розрахунку один місяць за півтора (у період з 27.07.1999 року по 24.05.2009 року - це 9 років 9 місяців 27 днів та у період з 01.06.2009 року по 26.07.2011 року - це 2 роки 1 місяць 25 днів) у сумі 9 років 9 місяців 27 днів плюс 2 роки 1 місяць 25 днів, що дорівнює 11 років 11 місяців 22 дні, а враховуючи множення на коефіцієнт 1,5, дорівнює 17 років 11 місяців 18 днів;

- період служби без вислуги один місяць за півтора - становить 17 років 06 місяців 26 днів мінус 11 років 11 місяців 22 дні, що дорівнює 5 років 7 місяців 4 дні;

- загальна вислуга років для призначення пенсії на пільгових умовах - становить 17 років 11 місяців 18 днів плюс 5 років 7 місяців 4 дні, що дорівнює 23 роки 6 місяців 22 дні.

Згідно з ч.ч.5, 8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 06.03.2012 року звільнений з органів внутрішніх справ згідно наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.03.2012 року №41о/с дск в запас Збройних Сил України за п.64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Згідно довідки Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 07.08.2019 року №18/12-С-107 «про періоди проходження служби в органах внутрішніх справ позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах:

-з 10.08.1994 року по 13.09.1994 року - слухач факультету №3 (інформатико-правовий) Харківського інституту внутрішніх справ;

-з 13.09.1994 року по 01.04.1995 року - курсант факультету №3 (інформатико-правовий) Харківського інституту внутрішніх справ;

- з 01.04.1995 року по 01.09.1996 року - курсант факультету №3 (інформатико- правовий) Університету внутрішніх справ;

- з 01.09.1996 року по 27.07.1999 року - курсант факультету №3 (управління та інформатики) Університету внутрішніх справ;

- з 27.07.1999 року по 25.07.2001 року - оперуповноважений міжрайонного відділу Державної служби боротьби з економічними злочинами при Управлінні МВС України в Дніпропетровській області;

- з 25.07.2001 року по 05.06.2002 року - оперуповноважений спеціального міжрайонного відділу Державної служби боротьби з економічними злочинами при Управлінні МВС України в Дніпропетровській області;

-з 05.06.2002 року по 04.08.2003 року - оперуповноважений спеціального відділу Державної служби боротьби з економічними злочинами по боротьбі зі злочинністю в бюджетній сфері при Управлінні МВС України в Дніпропетровській області;

- з 04.08.2003 року по 07.08.2006 року - старший оперуповноважений спеціального Відділу Державної служби боротьби з економічними злочинами по боротьбі зі злочинністю в бюджетній сфері при Управлінні МВС України в Дніпропетровській області;

- з 07.08.2006 року по 01.01.2007 року - старший оперуповноважений в особливо важливих справах спеціального відділу Державної служби боротьби з економічними злочинами по боротьбі зі злочинністю в бюджетній сфері при Управлінні МВС України в Дніпропетровській області;

-з 01.01.2007 року по 25.09.2007 року - оперуповноважений спеціального відділу Державної служби боротьби з економічними злочинами по боротьбі зі злочинністю в бюджетній сфері при Управлінні МВС України в Дніпропетровській області;

- з 25.09.2007 року по 30.09.2008 року - старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу захисту бюджетних коштів управління Державної служби боротьби з економічними злочинами Управління МВС України в Дніпропетровській області;

- з 30.09.2008 року по 24.05.2009 року - старший оперуповноважений в особливо важливих справах управління Державної служби боротьби з економічними злочинами Головного управління МВС України в Дніпропетровській області;

- з 24.05.2009 року по 01.06.2009 року - зарахований у розпорядження Головного управління МВС України в Дніпропетровській області;

- з 01.06.2009 року по 16.08.2011 року - старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу захисту бюджетних коштів управління Державної служби боротьби з економічними злочинами Головного Управління МВС в Дніпропетровській;

- з 16.08.2011 року по 18.11.2011 року - старший оперуповноважений сектора Державної служби боротьби з економічними злочинами Самарського районного Дніпропетровського міського управління Головного Управління МВС в Дніпропетровській області;

- з 18.11.2011 року - 06.03.2012 року - оперуповноважений сектору Державної служби боротьби з економічними злочинами Самарського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного Управління МВС України в Дніпропетровській області.

03.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою, у якій просив підготувати та передати у відповідні органи пенсійного фонду України необхідні документи для призначення пенсії за вислугою років.

Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області листом від 07.08.2019 року № 20/12-С-107 повідомило позивача, що згідно матеріалів архівної особової справи позивач проходив службу в органах внутрішніх справ у період з 10.08.1994 року по 06.03.2012 року і на день звільнення зі служби з органів внутрішніх справ він мав вислугу років у календарному обчисленні - 17 років 06 місяців 26 днів.

Одночасно відповідачем роз`яснено, що відповідно до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції від 08.07.2011 року, який був чинний на день звільнення позивача, пенсія за вислугу років призначається особам, зазначеним у п. «б»-»д», «ж» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2011 по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу років 20 календарних років та 6 місяців і більше.

Оскільки на час звільнення позивач не мав календарної вислуги років більше 20 календарних років та 6 місяців і більше, він не має право на призначення пенсії, підстави для надання необхідних документів до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відсутні.

З огляду на висновки, визначені Верховним судом, фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону №2262-ХІІ.

Згідно пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, серед іншого: з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

Постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» встановлює, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця - на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Суд робить висновок, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, пункт «а» статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

У свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ та підпунктів «а» та «г» пункту 3 Постанови №393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону №2262-ХІІ та Постанови №393.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові 03.03.2021 року у справі №805/3923/18-а, постанові від 14.04.2021 року у справі №480/4241/18 та постанові від 04.06.2021року у справі №755/2575/17.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ у період з 10.08.1994 року по 06.03.2012 року, звільнений зі служби наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.03.2012 №41о/с дск в запас Збройних Сил України за п.64 «ж» (за власним бажанням).

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.08.2019 року №20/12-С-107 вислуга років позивача станом на день звільнення складає в календарному обчисленні - 17 років 06 місяців 26 днів.

Для встановлення інформації про вислугу років ОСОБА_1 в календарному обчисленні, у пільговому обчисленні та загальної вислуги років суд витребував у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області відповідну довідку про вислугу років ОСОБА_1 станом на день звільнення, яка міститиме інформацію про вислугу років ОСОБА_1 (в календарному обчисленні; у пільговому обчисленні; зазначення загальної вислуги років).

Втім, на виконання ухвали суду про витребування додаткових доказів надано тільки письмові пояснення, що ОСОБА_1 з 07.11.2015 року та по теперішній час серед діючих та звільнених працівників не значиться, службу в Національній поліції України не проходив, що не є спірним в даній справі.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем не вказано доводів, не зазначено обґрунтувань та не надано доказів, які б ставили під сумнів розрахунок позивачем вислуги років в календарному обчисленні; у пільговому обчисленні та загальної вислуги років.

Як визначено позивачем, загальна календарна вислуга років (з 10.08.1994 року по 06.03.2012 року) становить 17 років 06 місяців 26 днів.

Період служби з вислугою з розрахунку один місяць за півтора (у період з 27.07.1999 року по 24.05.2009 року - це 9 років 9 місяців 27 днів та у період з 01.06.2009 року по 26.07.2011 року - це 2 роки 1 місяць 25 днів) у сумі 9 років 9 місяців 27 днів плюс 2 роки 1 місяць 25 днів, що дорівнює 11 років 11 місяців 22 дні, а враховуючи множення на коефіцієнт 1,5, дорівнює 17 років 11 місяців 18 днів.

У пільговому обчисленні вислуга років позивача - становить 5 років 7 місяців 4 дні.

Загальна вислуга років для призначення пенсії на пільгових умовах - становить 17 років 11 місяців 18 днів + 5 років 7 місяців 4 дні, що дорівнює 23 роки 6 місяців 22 дні.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, суд вказує, що відповідачем не доведено тих обставин, на які вони посилаються у своєму відзиві на позов.

У справі, що розглядається, позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте, в нього наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів пункту 2 Постанови №393.

Враховуючи, що позивач проходив службу, яка передбачена Постановою №393, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку.

Позивач на дату звільнення 06.03.2012 року мав вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше (17 років 06 місяців 26 днів + 5 років 7 місяців 4 дні) = 23 роки 06 місяців 22 дні.

Тобто, відповідач дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача, станом на час звільнення, необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років згідно із п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та безпідставно відмовив позивачу у переводі із пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» ст.12 Закону №2262.

Отже, позивач має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку та призначення пенсії за вислугою років.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України №1522 від 02.11.2006 року «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року (далі по тексту - Порядок №3-1).

Так, пунктом 1 Порядку №3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб.

Відповідно до правових положень Порядку №3-1 на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Разом з тим, пунктами 12 і 13 Порядку №3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.

При прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії (п.16-18 Порядку №3-1).

Виходячи із положень вказаного Порядку, на уповноважені структурні підрозділи покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

У свою чергу, рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приймають органи Пенсійного фонду України (ст.49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Тобто, законодавцем чітко визначено, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У порушення вимог п.12 Порядку №3-1 відповідачем не здійснено оформлення всіх необхідних документів про призначення пенсії позивачу та подання їх у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії, окрім того, позивача з ними не ознайомлено, і не надіслано їх до відповідних органів для прийняття відповідного рішення, а фактично відмовлено позивачу у призначенні пенсії з посиланням на відсутність у останнього календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугою років.

Враховуючи викладене, суд вважає за потрібне визнати протиправною відмову відповідача щодо підготовки та подання до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років та зобов`язати відповідача підготувати та направити до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи для розгляду питання щодо призначення пенсії за вислугу років позивачу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позову до суду у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією від 12.08.2019 року №0.0..1, наявною у матеріалах справи.

Також, позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1152,60 грн., що підтверджується квитанцією від 22.11.2019 року №0.0..1, наявною у матеріалах справи.

Крім того, позивачем сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1548,80 грн., що підтверджується квитанцією від 15.04.2021 року №89Х9-НС0Х-В7В2-М8Т8, наявною у матеріалах справи.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений позивачем судовий збір у загальній сумі 3469,80 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст.2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (вул. Троїцька, буд. 20А, м. Дніпро, 49000, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за №20/12-С-107 від 07.08.2019 року у підготовці та направленні до Пенсійного фонду України документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років.

Визнати право на призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подання та документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років із обрахуванням вислуги років на пільгових умовах відповідно до «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року за №3-1 та пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3469,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський