Справа № 640/25497/19
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 640/25497/19

адміністративне провадження № К/9901/35019/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Жука А.В., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі № 640/25497/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:

визнати незаконним розпорядження міського голови від 27 листопада 2019 року № 860 - с «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 »;

поновити позивача на роботі у виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради з часу звільнення (27 листопада 2019 року) на раніше займаній посаді заступника начальника управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету міської ради;

стягнути на користь позивача оплату вимушеного прогулу за весь період, рахуючи з часу звільнення з посади;

стягнути з відповідачів відшкодування спричиненої ОСОБА_1 незаконним звільненням моральної шкоди в розмірі 1 000 000,00 грн.;

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним розпорядження міського голови від 27 листопада 2019 року №860 - с «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 ».

Поновлено позивача на роботі у виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради з часу звільнення (27 листопада 2019 року) на раніше займаній посаді заступника начальника управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету міської ради.

Стягнено на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, рахуючи з часу звільнення з посади в розмірі 315 221,64. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі представник відповідача з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно із частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII) займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення та матеріалів касаційної скарги позивач працював на посаді заступника начальника управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету міської ради м. Івано-Франківськ.

Отже, він не є особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище в розумінні Закону № 1700-VII.

Як вбачається з рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року зазначену справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є найвищим судом у системі судоустрою України, забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначений процесуальним законом.

Суд враховує положення, що містяться в Рекомендаціях № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до частини "с" статті 7 вказаних Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону; вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Отже, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі № 640/25497/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіМ.В. Білак А.В. Жук О.В. Калашнікова