Справа № 160/8794/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 160/8794/20
(суддя Кадникова Г.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №160/8794/20 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни, заступника директора державної установи «Урядовий контактний центр» Боднар Дмитра Володимировича, директора державної установи «Урядовий контактний центр» Холомєєвої Ольги Анатоліївни про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 липня 2020 року звернувся до суду з позовом до Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни (далі - відповідач-1), заступника директора державної установи «Урядовий контактний центр» Боднар Дмитра Володимировича (далі - відповідач-2), директора державної установи «Урядовий контактний центр» Холомєєвої Ольги Анатоліївни (далі - відповідач-3) згідно з яким, з урахуванням уточнень (а.с. 22 -27), просить:

- визнати дії Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни , що проявилися у невиконанні вимог Закону України «Про звернення громадян» та направленні звернення (скарги) від 27.01.2020 для розгляду посадовій особі, дії та рішення якої оскаржуються, протиправними;

- визнати бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни , що проявилася у невиконанні вимог Закону України «Про звернення громадян», зокрема щодо вчасної, об`єктивної і всебічної перевірки звернення (скарги) від 27.01.2020, протиправною;

- зобов`язати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісову Людмилу Леонтіївну провести об`єктивну і всебічну перевірку звернення (скарги) від 27.01.2020 та надати відповіді на всі питання, викладені у зверненні (скарзі), упродовж строків, визначених статтею 20 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни , що проявилася у невиконанні вимог Закону України «Про звернення» зокрема щодо вчасної, об`єктивної і всебічної перевірки звернень від 02.06.2020 та від 26.08.2020 протиправною;

- зобов`язати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісову Людмилу Леонтіївну провести об`єктивну і всебічну перевірку звернень від 02.06.2020 та від 26.08.2020, а також надати відповіді на всі питання, викладені у зверненнях, упродовж строків, визначених статтею 20 Закону України «Про звернення громадян»;

- витребувати, з метою об`єктивного розгляду справи, з державної установи «Урядовий контактний центр» усі документи, додані до скарги від 17.06.2020 №КА-10800743, а також текст переписки у чаті підтримки (номер запису звернення до служби підтримки 9RQD від 17.06.2020) з працівником служби підтримки УКЦ, стосовно якого вимагалось провести службову перевірку та притягнути цього працівника до відповідальності;

- визнати бездіяльність заступника директора державної установи «Урядовий контактний центр» Боднара Дмитра Володимировича та директора державної установи «Урядовий контактний центр» Холомєєвої Ольги Анатоліївни, що проявилася у невиконанні вимог Закону України «Про звернення громадян», у тому числі щодо об`єктивної і всебічної перевірки звернення (скарги) від 17.06.2020 та наданні відповіді від 01.07.2020, протиправною;

- зобов`язати директора державної установи «Урядовий контактний центр» Холомєєву Ольгу Анатоліївну провести вчасну, об`єктивну і всебічну перевірку звернення (скарги) від 17.06.2020 та надати відповіді на всі питання, викладені у зверненні (скарзі), упродовж строків, визначених статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Позов фактично обґрунтовано тим, що відповідачами надано неповні та немотивовані відповіді на звернення позивача зазначені у позові.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року позов задоволено частково.

Суд, визнав дії Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни , що проявилися у невиконанні вимог Закону України «Про звернення громадян» та направленні звернення (скарги) від 27.01.2020 для розгляду посадовій особі, дії та рішення якої оскаржуються - протиправними.

Визнав бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни, що проявилася у невиконанні вимог Закону України «Про звернення громадян», зокрема щодо вчасної, об`єктивної і всебічної перевірки звернення (скарги) ОСОБА_1 від 27.01.2020 - протиправною та зобов`язав Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісову Людмилу Леонтіївну повторно розглянути звернення (скаргу) ОСОБА_1 від 27.01.2020 року та провести об`єктивну і всебічну перевірку за порушеними в ньому питаннями. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив.

Відмовляючи у задоволені позову в іншій частині позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що за результатами розгляду звернення позивача від 02.06.2020 року відкрито провадження та вжито заходів, а саме направлено відповідний лист до Офісу Генерального прокурора, про що позивача повідомлено листом від 06.07.2020 №18.707.4/К-8700.3/20/26.2 з дотриманням вимог та у строки, визначені Законом №393/96. Також суд першої інстанції зробив висновок про те, що Центр не уповноважений розглядати по суті звернення, адресовані державним органам та не несе відповідальності за повноту об`єктивність розгляду таких звернень, а тому позовні вимоги, що звернені до відповідачів щодо повної та всебічної перевірки звернення (скарги) позивача від 17.06.2020 та зобов`язання надати відповідь не підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідач-1 неповно надала відповідь на звернення позивача від 02.06.2020 року та від 26.08.2020 року, не врахувавши те, що позивач просив повідомити причини порушень вимог законодавства з боку Офісу Генерального прокурора щодо оприлюднення, зокрема, персональних даних позивача без їх знеособлення та без отримання відповідної згоди, як і не надано відповідь на питання про те, якою нормою Закону Офісу Генерального прокурора надано дозвіл на обробку персональних даних у разі звернення саме із дисциплінарною скаргою. Також в доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідач-2 не був уповноважений надавати позивачу відповідь на звернення від 17.06.2020 року, оскільки не є першим керівником державної установи «УКЦ» та зазначене звернення адресовано саме відповідачу-3.

Згідно з відзивами на апеляційну скаргу, відповідач-1 та відповідач-3 зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до положень частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 02 червня 2020 року позивач звернувся до відповідача-1 із вимогою повідомити причини порушень вимог чинного законодавства з боку Офісу Генерального прокурора, вжити реальних заходів до їхнього усунення, притягнути винних до відповідальності про що проінформувати позивача (а.с.34).

Як встановив суд першої інстанції, за результатом розгляду звернення позивача від 02.06.2020 року (вх. №К-8700.3/20 від 04.06.2020 року) щодо зазначеного порушення законодавства про захист персональних даних шляхом оприлюднення у вільному доступі в мережі Інтернет на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Дисциплінарна відповідальність прокурорів» рішень кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг на підставі ст.ст. 13, 17, 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», а також ст. 23 Закону України «Про захист персональних даних» позивача повідомлено листом від 06.07.2020 р. №18707.4К-8700.3/20/26.2 про відкриття провадження та вжиття заходів, а саме: направлення відповідного листа до Офісу Генерального прокурора.

Листом від 26.08.2020 №24086.4/К-8700.3/20/26.2 позивачу надано відповідь, в якій, зокрема, повідомлено про результати провадження та роз`яснено, що обробка персональних даних не обмежується згодою особи, а може здійснюватися у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством (а.с.36-37).

26 серпня 2020 року позивач звернувся до відповідача-1 із вимогою щодо надання інформації з посиланням на пункт, частину, статтю норми Закону, якою надано право або дозвіл передавати персональні дані третім особам чи оприлюднювати їх без знеособлення у разі звернення із дисциплінарною скаргою до Офісу Генерального прокурора та інформації чому персональні дані позивача (П.І.П.) досі є відкритими для невизначеного кола суб`єктів на веб-сайті Офісу Генерального прокурора (а.с.35).

За результатом вищезазначеного звернення позивача відповідачем-1 надано додаткову відповідь у листі від 22.09.2020 року №26760.4/К-14243.3/20/26.2 з роз`ясненнями, в якій, зокрема, зазначено, що обробка персональних даних не обмежується згодою особи, а може здійснюватися у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. При цьому, механізм здійснення дисциплінарного провадження в редакції Порядку на підставі наказу Генерального прокурора від 01.07.2020 року №307 застосовується до скарг, що подаються після 01.07.2020 року (а.с.38-39).

17 червня 2020 року позивач звернувся до відповідача-3 з вимогою провести перевірку за вказаними у цьому зверненні фактами обману та притягнути винних осіб до відповідальності (а.с.40).

Листом від 01.07.2020 року №2096-20 відповідач-2 на вищезазначене звернення повідомив позивача про те, що звернення позивача від 15.06.2020 зареєстровано та надіслано адресату, де наразі перебуває на розгляді. Центром виконуються заходи щодо усунення недоліку в програмно-технічному комплексі Урядового контактного центру (а.с.41).

Правомірність дій відповідачів при наданні позивачу відповідей на його звернення є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дій відповідача-1 за результатом розгляду звернень позивача від 02.06.2020 року та від 26.08.2020 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Порядок здійснення провадження Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини затверджено наказом Уповноваженого від 12.08.2013 №18/02-13 (зі змінами внесеними згідно із наказами Уповноваженого від 12.04.2018 №12/02-18, 25.01.2019 №3.15//19, 04.02.2019 № 10.15/19, 31.01.2020 № 5.15/20 та від 13.10.2020 №140.15/20).

За результатами провадження Уповноваженого, відкритого за зверненням позивача від 02.06.2020 (вх. № К-8700.3/20 від 04.06.2020) листом від 26.08.2020 № 24086.4/К-8700.3/20/26.2, позивачу надано відповідь, в якій, зокрема, повідомлено про результати провадження та роз`яснено, що обробка персональних даних не обмежується згодою особи, а може здійснюватись у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Також за результатами розгляду звернення позивача від 26.08.2020 (вх. № К-14243.3/20 від 27.08.2020) з дотримання -вимог та у строки, визначені Законом № 393, позивачу надано додаткову ґрунтовну відповідь у листі від 22.09.2020 року № 26760.4/К-14243.3/20/26.2 з роз`ясненнями, в яких, зокрема, зазначено, що обробка персональних даних не обмежується згодою особи, а може здійснюватися у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

У зазначених листах звернута увага позивача на те, що відповідно до статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Конституційний Суд України, надавши офіційне тлумачення положенням частин першої, другої статті 32 Конституції України, у своєму Рішенні від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області зазначив, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування.

Правовідносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, регулюються Законом України «Про захист персональних даних» № 2297-VІ (далі - Закон № 2297-VІ), який спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних.

Відповідно до статті 2 Закону № 2297-VІ персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Загальні вимоги до обробки персональних даних визначені у статті 6 Закону № 2297-VІ. Так, відповідно до частин першої та третьої статті 6 Закону № 2297-VІ мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та повинні відповідати законодавству про захист персональних даних. Склад та зміст персональних даних мають бути відповідними, адекватними та не надмірними стосовно визначеної мети їх обробки.

Згідно з підпунктом 8 пункту 22 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ (далі - Закон № 113-ІХ) установлено, що тимчасово до 1 вересня 2021 року Генеральний прокурор визначає:

перелік, склад і порядок роботи кадрових комісій Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур;

порядок розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та процедуру здійснення дисциплінарного провадження;

порядок прийняття кадровою комісією рішення за результатами дисциплінарного провадження і за наявності підстав, передбачених Законом України «Про прокуратуру», про накладення на прокурора Офісу Генерального прокурора, обласної та окружної прокуратури дисциплінарного стягнення або про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора.

На виконання цього пункту Закону № 113-ІХ наказом Генерального прокурора від 04.11.2019 №266 затверджено Порядок розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 13 розділу І та пункту 7 розділу III Порядку (в редакції, яка діяла до 01.07.2020 року), оприлюднення зазначених юридичних документів в обов`язковому порядку здійснюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України без відомостей, які дають змогу прямо чи опосередковано ідентифікувати прокурора, щодо якого прийнято рішення.

Зазначене положення відповідає також і частині четвертій статті 45 Закону України «Про прокуратуру», якою передбачено, що прізвище, ім`я, по батькові прокурора, щодо якого надійшла дисциплінарна скарга, не підлягають оприлюдненню до моменту прийняття рішення у справі.

При цьому відсутнє застереження щодо знеособлення особи скаржника, оскільки в такому випадку це йтиме врозріз із механізмом реалізації права на оскарження таких рішень, так як перебіг строку для подання скарги починався з дня оприлюднення рішення на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (абзац третій пункту 13 розділу І Порядку в редакції, яка діяла до 01.07.2020 року). Без зазначення в оприлюдненому рішенні імені особи, яка подала дисциплінарну скаргу, а також мотивів його прийняття пошук відповідного рішення на веб-сайті та дотримання строків, передбачених на його оскарження, було б унеможливлено.

У такому разі оприлюднення рішення без знеособлення імені особи скаржника не суперечить меті обробки такої інформації - забезпечення права на оскарження з моменту оприлюднення відповідного рішення на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, що свідчить про законність обробки персональних даних, яка передбачає, що обробка здійснюється на підставі Закону № 2297-VІ та інших законів і в порядку, визначеному законами та іншими нормативно-правовими актами, положеннями, установчими та іншими документами, які регулюють діяльність володільця персональних даних.

Слід зазначити, що в розумінні Закону № 2297-VІ персональні дані це відомості чи сукупність відомостей які дають змогу безпомилково ідентифікувати особу серед інших. Лише прізвище, ініціали або ім`я, по батькові повністю не завжди є достатньою інформацією для беззаперечної ідентифікації суб`єкта третіми особами.

Оскільки Порядок в новій редакції викладено на підставі наказу Генерального прокурора від 01.07.2020 року № 307, то механізм здійснення дисциплінарного провадження, що не передбачає оприлюднення рішення про відкриття дисциплінарного провадження або про відмову у його відкритті на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, застосовується до скарг, що подаються після 01.07.2020 року.

Отже, на звернення позивача від 02.06.2020 (вх. № К-8700.3/20 від 04.06.2020) та від 26.08.2020 (вх. № К-14243.3/20 від 27.08.2020) надано обґрунтовані відповіді, в повному обсязі, на підставі об`єктивного розгляду відповідно до вимог законів України «Про звернення громадян», «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», «Про захист персональних даних», як наслідок підстав для задоволення позову в цій частині не має.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дій відповідача-2 за результатом розгляду звернення позивача від 17.06.2020 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно зі ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм ст.40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96 (далі - Закон №393/96).

Частиною 1 ст.1 Закону №393/96 визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом ст.3 Закону №393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 4 Закону №393/96 передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно із положеннями ст.5 Закону №393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Згідно з частинами 1, 3, 4 ст.7 Закону №393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Як вбачається із звернення позивача від 17.06.2020 року копія якого знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_1 ставить питання щодо проведення перевірки за вказаними у цьому зверненні фактами обману та притягнення винних осіб до відповідальності (а.с.40).

При цьому, як вбачається з тексту відповіді на вищезазначене звернення відповідач-2 повідомив позивача про хід опрацювання та направлення Центром звернення позивача датованого 15.06.2020 року (а.с.41), однак будь-якої інформації щодо питань порушених у зверненні від 17.06.2020 року, а саме щодо проведення/відмови у проведенні перевірки за вказаними у цьому зверненні фактами обману та притягнення винних осіб до відповідальності не зазначає, що свідчить ро те, що надана відповідь не є повною та ґрунтовною.

Слід зазначити й те, що відповідь не містить інформації щодо пересилання за належністю Центром цього звернення відповідному органу чи посадовій особі.

Відповідно до положень статтей 15 та 16 Закону №393/96 заяви (клопотання), скарги Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є інвалідом 3 групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 наявною в матеріалах справи (а.с.17).

При цьому, як вбачається із звернення позивача від 17.06.2020 року додатком до цього звернення була копія вищезазначеного посвідчення.

З зазначеного вбачається, що розгляд звернення позивача від 17.06.2020 року має бути здійснено першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

В свою чергу як вбачається з листа від 01.07.2020 року №2096-20 таку відповідь надано заступником директора ДУ «УКЦ» Бондар Д.В., при цьому доказів того, що на час розгляду звернення від 17.06.2020 року відповідач-2 був уповноваженою особою з урахуванням вимог статтей 15 та 16 Закону №393/96 здійснювати розгляд його звернення, останнім до суду не надано.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо протиправності дій заступника директора державної установи «Урядовий контактний центр» Боднара Дмитра Володимировича з розгляду звернення (скарги) ОСОБА_1 від 17.06.2020 року та необхідності зобов`язання директора державної установи «Урядовий контактний центр» Холомєєвої Ольги Анатоліївни розглянути звернення (скаргу) ОСОБА_1 від 17.06.2020 року з урахуванням положень Закону України «Про звернення громадян» та надати відповідь.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувавши рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо вимог позивача про визнання протиправними дій щодо розгляду відповідачем-2 та не розглядом відповідачем-3 звернення ОСОБА_1 від 17.06.2020 року та зобов`язання відповідача-3 розглянути звернення (скаргу) позивача від 17.06.2020 року з урахуванням положень Закону України «Про звернення громадян» та позов в цій частині задовольнити частково. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №160/8794/20 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання бездіяльності заступника директора державної установи «Урядовий контактний центр» Боднара Дмитра Володимировича та директора державної установи «Урядовий контактний центр» Холомєєвої Ольги Анатоліївни протиправною та зобов`язання директора державної установи «Урядовий контактний центр» Холомєєву Ольгу Анатоліївну розглянути звернення (скарги) від 17.06.2020 року та позов в цій частині задовольнити частково.

Визнати протиправними дії заступника директора державної установи «Урядовий контактний центр» Боднара Дмитра Володимировича та бездіяльність директора державної установи «Урядовий контактний центр» Холомєєвої Ольги Анатоліївни з розгляду звернення (скарги) ОСОБА_1 від 17.06.2020 року.

Зобов`язати директора державної установи «Урядовий контактний центр» Холомєєву Ольгу Анатоліївну розглянути звернення (скаргу) ОСОБА_1 від 17.06.2020 року з урахуванням положень Закону України «Про звернення громадян».

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №160/8794/20 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2021 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко