Справа № 160/5542/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2021 року Справа № 160/5542/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Шимановської О.Є.
представника позивача Шпакової Т.С.
представника відповідача 1 Забур`янова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Спецекологія» до відповідача 1: Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, відповідача 2: Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) Державної екологічної інспекції України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу №126 від 18.02.2021 року, -
12.04.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Спецекологія» до відповідача-1 Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, відповідача-2 Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) Державної екологічної інспекції України, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції Придніпровського округу при проведенні планового заходу державного нагляду щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища Приватним підприємством "Спецекологія", а саме під час складання Акту про відмову в проведенні перевірки 09.02.2021р.;
- визнати протиправними дії Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України при проведенні планового заходу державного нагляду щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами Приватним підприємством "Спецекологія", а саме під час складання Акту №13/21-1 «про відмову ПП «Спецекологія» у проведені планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами» від 15.02.2021р. та Акту №13/21 від 15.02.2021р. «складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводженням з небезпечними відходами (сфера державного контролю)»;
- визнати протиправним та скасувати наказ №126 від 18.02.2021р. Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами ПП «Спецекологія» (ідентифікаційний код юридичної особи 31692396), переоформлену наказом Мінприроди від 19.11.2015р. №441 (збирання, перевезення, зберігання, утилізація).
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що протягом планового періоду було заплановано здійснення одночасно більше як одного заходу державного нагляду з одних і тих же питань щодо ПП «Спецекологія» одним і тим самим органом державного нагляду, що суперечить статті 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V; суб`єкта господарювання не було повідомлено Відповідачами належним чином у визначений законодавством строк про проведення планової перевірки, акт про відмову в проведенні перевірки державної екологічної інспекції Придніпровського округу від 09.02.2021 року та Акт №13/21-1 від 15.02.2021 року Міндовкілля «складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводженням з небезпечними відходами (сфера державного нагляду» складено з порушеннями та є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, крім того, відомості, зазначені у актах не підтверджені належними та допустимими доказами у справі. Посадові особи органів державного нагляду на перевірку підприємства насправді не виходили, тому позивач не мав можливості відмовити відповідачам у проведенні перевірки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 року задоволено заяву Приватного підприємства «Спецекологія» про забезпечення позову. Зупинено дію наказу №126 від 18.02.2021 Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами ПП «Спецекологія» (ідентифікаційний код юридичної особи 31692396), переоформлену наказом Мінприроди від 19.11.2015 №441 (збирання, перевезення, зберігання, утилізація).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
12.05.2021 року відповідач-2 надав відзив на позов, в якому він просив відмовити у задоволенні позову, оскільки Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) було направлено 06.01.2021 року повідомлення про проведення планової перевірки Приватного підприємства «Спецекологія», що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням про вручення, також, відповідач не погоджується з висновками позивача щодо проведення одночасно більше як одного заходу державного нагляду щодо ПП «Спецекологія» з одних і тих же самих питань. Акт про відмову від 09.02.2021 року було складено та направлено на адресу позивача з урахуванням вимог чинного законодавства.
19.05.2021 року відповідач-1 надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки наказ прийнято відповідно до вимог чинного законодавства та він скасуванню не підлягає. Позаплановий захід проводився за адресою провадження господарської діяльності позивача, зазначений у заяві про видачу ліцензії, як місце провадження господарської діяльності за адресою: м. Кам`янське, вул. Чайковського, 3, про що було повідомлено позивача належним чином рекомендованим листом, копія повідомлення про отримання якого надається. За вказаною адресою було виявлено відсутність керівника позивача та іншої уповноваженої особи ПП «Спецекологія». Відповідачем був складений акт відмови у проведенні перевірки, що стало підставою для прийняття спірного наказу. Доказом відсутності керівника слугував також аудіозапис телефонної розмови з директором ПП «Спецекологія», здійсненої членами комісії. Позивач був проінформований про прийняття спірного наказу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
09 червня 2021 року надійшла відповідь позивача на відзив Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, клопотання позивача про витребування доказів.
14 червня 2021 року оголошено перерву у судовому засіданні, справу призначено на 05 липня 2021 року о 11 годині 00 хв.
02 липня 2021 року Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України долучено до матеріалів справи заперечення.
07 липня 2021 року представником позивача подано клопотання про визнання акту про відмову ПП «Спецекологія» у проведенні планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження небезпечними відходами неналежним та недопустимим доказом.
04 серпня 2021 року задоволено клопотання Міндовкілля по виклик у якості свідка ОСОБА_1 та долучено до матеріалів справи додаткові докази Міндовкілля.
04 серпня 2021 року у судовому засіданні оголошено перерву по справі, наступне підготовче засідання призначено на 30 серпня 2021 року о 9 год. 40 хв.
30 серпня 2021 року подовжено строки підготовчого судового засідання, з метою надання витребуваних доказів відділенням поштового зв`язку №9 м. Кам`янське Дніпропетровської області Акціонерного товариства «Укрпошта»
03 вересня 2021 року на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов електронний лист від директора філії АТ «Укрпошта» Лісеєнко Д.В. від 02 вересня 2021 року №9-03-53-2523 з додатками.
06 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10 вересня 2021 року.
У судовому засіданні 10 вересня 2021 року було допитано свідка ОСОБА_1 , яка надала пояснення щодо дати, часу та місця складання акту про відмову від проведення перевірки №13/21-1 від 15.02.2021 року, доказів, які підтверджують зміст вказаного акту, а також дати направлення акту про відмову на адресу позивача.
Справа слухалася з урахуванням клопотання відповідача-1 щодо проведення судових засідань в режимі відеоконференцій з використанням технічних можливостей судів, розташованих у містах перебування сторін.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, наведених у позові та поясненнях, наданих під час розгляду справи.
Представник відповідача-1 в судовому засіданні міркування, викладені у відзиві на позов підтримав, проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Представник відповідача-2 в судовому засіданні був відсутній, надав до суду клопотання розглядати справи за його відсутності, обставини, викладені у відзиві на позов підтримав, проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.
Приватне підприємство «Спецекологія» зареєстровано як суб`єкт підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 .
19.11.2015 року Приватне підприємство «Спецекологія» отримало Ліцензію Міністерства екології та природних ресурсів України (Міндовкілля) на поводження з небезпечними відходами за переліком, що визначається Кабінетом Міністрів. Зокрема наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №441 від 19.11.2015 року було переоформлено раніше діючу ліцензію у сфері поводження з небезпечними відходами на безстрокову, на здійснення операцій: збирання, перевезення, зберігання, утилізація.
На підставі постанови Кабінету міністрів України від 11 березня 2020 року №211, зі змінами, а також постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня №1236, установлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 12 березня 2020 року по 30 квітня 2021 року встановлено на території України карантин, з подальшим можливим продовженням. Позивачем у січні 2021 року прийнято рішення про впровадження «дистанційного графіку роботи підприємства», про що було попереджено Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу та Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, в яких повідомлялось про тимчасове припинення господарської діяльності підприємства з 20.01.21 р. по 31.05.21 року.
09.02.2021 року Державними інспекторами з охорони навколишнього середовища Придніпровського округу Судаковою Аліною Олександрівною, Вєркєєвою Ганною Анатоліївною, Наумук Аліною Сергіївною було складено Акт про відмову в проведенні перевірки від 09.02.2021.
15.02.2021 року Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України було складено Акт № 13/21-1 «про відмову ПП «Спецекологія» у проведенні планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами».
15.02.2021 року Міністерством екології та природних ресурсів України також було складено Акт № 13/21 від 15.02.2021 року «складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводженням з небезпечними відходами (сфера державного контролю)», яким було встановлено наявність порушень вимог законодавства, які по суті полягали в недопуску до перевірки.
Підставою для складання акту стала відсутність керівника або уповноваженої особи підприємства, в зв`язку з чим здійснити планову перевірку та потрапити на територію підприємства не вбачалося за можливе.
18.02.2021 року Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України було винесено наказ №126, яким відповідно до пункту 89 частини дванадцятої статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та на підставі акту від 15.02.2021 №13/21-1 про відмову ПП «Спецекологія» у проведення планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами ПП «Спецекологія» (ідентифікаційний код юридичної особи 316923396), переоформлену наказом Мінприроди від 19.11.2015 № 441 (збирання, перевезення, зберігання, утилізація).
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі по тексту може іменуватись Закон України № 877-V).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
За приписами ст. 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії.
Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності".
Отже, відносини щодо дотримання вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності зі здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами входять до сфери дії Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Статтею 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" серед принципів державного нагляду (контролю) визначені такі як здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом, відкритість, прозорість, плановість й системність державного нагляду (контролю).
Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №54 від 29.01.2021 року утворено Комісію з проведення планової перевірки додержання ПП «Спецекологія» вимог Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами та затверджено склад комісії. Комісії у встановленому порядку у строк з 09 лютого по 15 лютого здійснити планову перевірку ПП «Спецекологія».
Наказом Державної екологічної інспекції України Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) №104 від 02.02.2021 року «Про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України ПП «Спецекологія» призначено провести з 09.02.2021 року по 22.02.2021 року планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України ПП «Спецекологія» та призначено склад відповідної комісії.
Відповідно до ст. 6 Конституції України органи державної влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 N 609, Міндовкілля є органом ліцензування щодо виробництва особливо небезпечних хімічних речовин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, поводження з небезпечними відходами.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відходи" поводження з відходами - це дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення.
Відповідно до п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, вказано, що (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Підпунктом 2 пункту 2 Положення про Державну екологічну інспекцію України визначено, що основними завданнями Держекоінспекції є здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо поводження з відходами, небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами.
Держекоінспекція надає центральним і місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування приписи щодо зупинення дії чи анулювання в установленому законодавством порядку дозволів, ліцензій, сертифікатів, висновків, рішень, лімітів, квот, погоджень, свідоцтв на спеціальне використання природних ресурсів, викиди і скиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, поводження з небезпечними хімічними речовинами, транскордонне переміщення об`єктів рослинного і тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів), а також щодо встановлення нормативів допустимих рівнів шкідливого впливу на стан навколишнього природного середовища.
Відповідно до статті 5 Закону України від 5 квітня 2007 року № 877-V, планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V, у разі якщо суб`єкт господарювання на відповідний плановий період включений до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контролю), відповідні планові заходи здійснюються органами державного нагляду (контролю) комплексно - одночасно всіма органами державного нагляду (контролю), до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) яких включено суб`єкта господарювання.
Відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V внесення одного й того самого суб`єкта господарювання до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) різних органів державного нагляду (контролю) є підставою для проведення щодо такого суб`єкта господарювання комплексного планового заходу державного нагляду (контролю).
Складання та затвердження плану комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) органами державного нагляду (контролю) здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
План комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) затверджується для всіх органів державного нагляду (контролю) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку підприємництва, не пізніше ніж за 10 днів до початку відповідного планового періоду.
Внесення одного й того самого суб`єкта господарювання до планів державного нагляду (контролю) різних органів державного нагляду (контролю) є підставою для проведення щодо такого суб`єкта господарювання комплексного планового заходу державного нагляду (контролю).
Судом під час розгляду справи встановлено, що Приватне підприємство «Спецекологія» на відповідний плановий період було включено до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контролю), а саме: Міністерства захисту довкілля та природного захисту природних ресурсів України та Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).
Суд вважає, що відповідні заходи державного нагляду (контролю) у відношенні Приватного підприємства «Спецекологія» мали бути здійснені органами державного нагляду (контролю) - Міністерством захисту довкілля та природного захисту природних ресурсів України та Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) комплексно.
В наданому відповідачем-2 повідомленні про призначення перевірки ПП «Спецекологія» відсутнє посилання про проведення комплексної перевірки.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій.
За текстом Акту від 15.02.2021 року №13/21 Міністерства екології та природних ресурсів України та в уніфікованому Акті Держекоінспекції від 09.02.2021 року визначено перелік питань, що були предметом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю), які є подібними за своїм змістом.
Прикладом подібних, що були предметом обох перевірок, є наступні питання: щодо наявності висновку з оцінки впливу на довкілля (висновок державної екологічної експертизи); наявності спеціальних паспортів на кожне місце чи об`єкт видалення відходів; наявності дозволу на спеціальне водокористування; наявності реєстрових карток об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів та інше.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що в порушенням принципів статті 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V заходи державного нагляду здійснені Міндовкілля та Держекоінспекції щодо ПП «Спецекологія» були проведені з одних і тих же питань.
Згідно статті 7 Закону № 877, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю), (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові) і засвідчується печаткою.
Під час дослідження наказу про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) №104 від 02.02.2021 року та відповідного направлення на проведення перевірки, було встановлено розбіжності в предметі перевірки, які вказані в даних документах.
Так, відповідно до наказу про проведення планової перевірки Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) предметом перевірки зазначено «дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища».
В направленні на перевірку Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) значиться здійснення державного контролю за додержанням правил, нормативів, стандартів у сфері охорони навколишнього природного середовища, екологічної безпеки, поводження з відходами; виконання вимог висновків з оцінки впливу довкілля (висновків державної екологічної експертизи); додержанням умов виданих дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, викиди та скиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище та охорони земель.
З вказаного суд дійшов висновку, що предмет перевірки ПП «Спецекологія» Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) визначений у наказі про проведення перевірки не відповідає визначеному Наказом Державної екологічної інспекції України Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) №104 від 02.02.2021 року предметом перевірки та відповідно виходить за його межі.
Крім того, відповідно до частини 4 статті 5 Закону №877, органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного зв`язку (у тому числі через електронний кабінет чи іншу інформаційну систему, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевіряється) або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Згідно частини 12 статті 19 Закону України № 222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності» з метою забезпечення ліцензіатом присутності керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування планової перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов, орган ліцензування вживає вичерпних заходів попереднього інформування (не менш як за десять робочих днів) ліцензіата про дату та місце проведення планової перевірки, зокрема за допомогою засобів поштового, телефонного, факсимільного та/або електронного поштового зв`язку.
Повідомлення про проведення планового заходу державного нагляду (контролю) Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України №23/23-04/67-21 від 20.01.2021 року було направлено відповідачем-1 на ім`я позивача за адресою: вул. Долматова, 15. Зазначена адреса не є юридичною адресою позивача, а також не є адресою поштового відділення за яким обслуговується позивач.
Відповідачем-1 не було спростовано позиції позивача про те, що останнього не було попереджено про проведення заходу державного нагляду (контролю), в тому числі Відповідач-1 не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували одержання позивачем повідомлення про проведення заходів державного нагляду у встановлений законодавством строк.
Повідомлення про вручення поштового відправлення Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України не містить відмітки про його одержання., а саме підпису в графі: «розписка про одержання». Крім того, на повідомленні про вручення поштового відправлення міститься позначка про «вручення за довіреністю 05.02.2021 року», проте воно не містить підпису особи та не містить прізвище особи, якій воно було вручено або повинно було бути вручено.
Таким чином, в матеріалах справі відсутні докази належного повідомлення позивача про проведення планового заходу державного нагляду Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України та відповідно відсутні докази вручення позивачеві повідомлення про проведення планового заходу державного нагляду Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України №23/23-04/67-21 від 20.01.2021 року.
Досліджуючи матеріали справи, судом було встановлено, що повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №4-36-25-3 від 06.01.2021 року було направлено Відповідачем-2 на ім`я Позивача за адресою: вул. Долматова, 15. Зазначена адреса не є юридичною адресою позивача, а також не є адресою поштового відділення за яким обслуговується позивач.
Крім того, згідно відмітки поштового повідомлення, відсутнє прізвище особи, яка його отримала, а лист було вручено лише 04.02.2021 року, тобто з порушенням 10-денного строку для повідомлення про проведення заходів державного нагляду (контролю).
Також судом встановлено, що жодних повідомлень про проведення заходів державного нагляду за допомогою електронного зв`язку не направлялось, або вручення особисто під розписку не здійснювалось, таким чином відповідачами не використано можливості альтернативного повідомлення з метою дотримання встановлених законодавством строків.
В свою чергу розміщення графіка планових перевірок на офіційному сайті контролюючого органу не може нівелювати процедуру належного повідомлення позивача про проведення такої перевірки.
З наведеного вбачається, що позивач не був повідомлений належним чином про час та дату проведення планової перевірки, відповідно, позивач не знав та не міг знати про день та час проведення перевірки, а відповідно не міг забезпечити наявність повноважного представника підприємства під час проведення перевірок.
Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
Відповідно до п. 1-2 ст. 1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" анулювання ліцензії повністю або частково - це позбавлення суб`єкта господарювання права на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, на який йому видано ліцензію, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії повністю або частково, про що робиться запис у ліцензійному реєстрі.
Відповідно до ч. 15 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" рішення про анулювання ліцензії повністю або частково має містити: 1) дату і номер; 2) вид господарської діяльності (частини виду господарської діяльності), на провадження якого анулюється ліцензія; 3) найменування та ідентифікаційний код юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця (серія та номер паспорта для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомила про це відповідний контролюючий орган та має відмітку в паспорті); 4) підстави для анулювання ліцензії повністю або частково.
Підстави анулювання ліцензії повністю або частково визначені ч. 12 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності".
Відповідно до п. 8 ч. 12 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" підставою для прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії повністю або частково є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування для здійснення перевірки додержання ліцензіатом відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законних підстав (відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).
Суд акцентує увагу, що ключовим у цій справі є наявність/відсутність обставин, визначених зазначеною нормою як підставу для анулювання ліцензії суб`єкта господарювання.
Відповідно до частини 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V передбачає, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
У разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Відповідачем-1 було складено Акт № 13/21-1 від 15.02.2021 року «про відмову ПП «Спецекологія» у проведенні планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами».
За текстом Акту зазначено, що посадові особи ПП «Спецекологія» були відсутні за місцем розташування підприємства, до членів комісії вийшов охоронець, який зателефонував своєму керівнику, який прибув на місце через 15 хвилин. Особа, що прибула представилась Заіченком Денисом , що є менеджером ТОВ «ЛОЕНГРІН», яке на даний час орендує земельну ділянку за адресою Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Чайковського, 3, та надало копію витягу з рішення сесії Кам`янської міської ради від 28.10.2020 №2085-47/VІІ «Про набуття (припинення прав на землю), копії договору оренди земельної ділянки та акту приймання-передачі земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Чайковського, 3. Також менеджером ТОВ «ЛОЕНГРІН» Заїченком Д. було повідомлено членам комісії про те, що ще у 2018 році у ПП «Спецекологія» вилучено майно за податкові борги. Протягом строку перевірки з 09 до 15 лютого 2021 року директорка ПП «Спецекологія» Бєлоус Л.П. ухилялась від спілкування на повторні телефоні дзвінки ухилялась. На зв`язок за допомогою засобів телефонного зв`язку, як обіцяла, не вийшла.
Зазначені факти, викладені у Акті перевірки, не були підтверджені жодним належними доказами - документами, актами, поясненнями тощо, а тому суд критично відноситься до викладених у акті обставин.
Відповідач-1 також долучив аудіозапис телефонного дзвінка та було допитано свідка, що був членом комісії та безпосередньо складав Акту №13/21-1 від 15.02.2021 року.
Аудіозапис долучений до матеріалів справи як доказ спілкування з директором Приватного підприємства «Спецекологія» не відповідає вимогам статей 74, 75, 76 Кодексу адміністративного судочинства України та не може слугувати доказом у справі.
Крім того, вирішуючи питання про допустимість доказів, наданих відповідачем у вигляді аудіозапису, на якому міститься телефонна розмова, необхідно врахувати, що Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням СБУ щодо офіційного тлумачення положення частини 3 статті 62 Конституції України №12 - рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, в якому зазначено наступне: «зважаючи на викладене, оскільки чинним законодавством не передбачено проведення аудіофіксування під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та процесуального порядку його проведення (в тому числі гарантії прав і свобод громадян при цьому), то такий аудіозапис не можна вважати таким, що отриманий в передбаченому законом процесуальному порядку. Як наслідок цього суд не має процесуальної можливості встановити, дослідити і перевірити хто і коли здійснював цей аудіозапис, голоси яких осіб (дикторів) на ньому зафіксовано, чи не вносилися до нього будь-які зміни. Здійснення звукового запису голосу особи без її згоди порушує право на охорону інтересів особи.»
Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно статті 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Стаття 73 КАС України закріплює принцип належності доказів - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Правила допустимості доказів наведені у статті 74 КАС України. Відповідно до вказаної норми суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування
Відповідно до статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статей 75, 76 Кодексу адміністративного судочинства України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Дослідженням вказаного аудіозпису не можливо ідентифікувати осіб, розмова яких записана, не можливо встановити дату зробленого запису, не можливо підтвердити автентичність записаної розмови, тобто за загальними правилами допустимості доказів, вказаний запис не відповідає принципам допустимості доказів визначених чинним КАС України, а відповідно не може бути врахований судом під час постановлення рішення.
Під час допиту свідка, викликаного за клопотанням відповідача-1, ОСОБА_1 , як членом комісії Міндовкілля було зазначено, що відеозапису проведення перевірки не збереглося. Додаткових доказів, що б підтверджували інформацію, викладену в акті №13/21-1 від 15.02.2021 року, свідком зазначено не було. Підтвердити пояснення представника ТОВ «Лоенгрін» свідок не зміг. Свідок зазначив, що письмових пояснень осіб які перебували під час встановлення обставин відсутності керівника ПП «Спецекогія» не має. Акт №13/21-1 від 15.02.2021 року було складено не на місці проведення перевірки. Крім того, свідок зазначив, що направлення та наказ на перевірку не направлявся керівнику ПП «Спецекологія» за допомогою електронних засобів (телефону).
Відповідно до абзацу 2 ч. 13 ст. 16 Закону № 222-VIII акти, передбачені пунктами 6-8 і 10 частини дванадцятої цієї статті, мають містити викладення фактів порушення законодавства, їх обґрунтування та у випадках, якщо вони стосуються невиконання ліцензіатом відповідних ліцензійних умов, - посилання на конкретні пункти ліцензійних умов. До актів можуть долучатися фото- та відеоматеріали, відзняті під час проведення перевірки.
Згідно позиції, викладеної у Постанові Верховного суду у справі № 814/832/18, встановлено, що у разі скасування ліцензії з підстав відмови ліцензіата у проведені перевірки органом ліцензування, частиною 3 статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" зазначеної статті передбачене право залучати фото та відеоматеріали, відзняті під час проведення перевірки, а також встановлюється обов`язок належного обґрунтування та детального викладення фактів порушення законодавства. Для фіксування факту недопуску до перевірки відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" вихід посадових осіб за адресою, вказаною у наказі та направленні на перевірку, повинен здійснюватися безпосередньо.
Отже, у разі скасування ліцензії з підстав відмови ліцензіата у проведені перевірки органом ліцензування, факт недопуску повинен бути зафіксований в акті та підтверджуватися відповідними доказами. При цьому тягар доказування факту недопуску та усіх інших істотних обставин, які з цим пов`язані, покладається на суб`єкта владних повноважень, який це стверджує.
Під час розгляду судової справи відповідачем-1 не було надано належних доказів з метою підтвердження факту недопуску позивачем відповідача-1 до проведення первірки, відповідачем-1 не було надано доказів фактів та обставин, викладених в Акті №13/21-1 від 15.02.2021 року. Міндовкілля не було надано відповідних доказів, що підтверджували позицію відповідача.
Відповідачем-2 не було надано до суду доказів складання акту перевірки, який би містив відомості щодо результатів проведеного планового заходу, в тому числі порушень, допущених під час проведення перевірки.
За результатами планового заходу державного нагляду щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) складено Акт про відмову в проведенні перевірки від 09.02.2021 року.
Акт про відмову в проведенні перевірки Державної екологічної інспекції Придніпровського округу від 09.02.2021 року було складено в присутності та за підписом державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Судакової А.О., Веркєєвої Г.А., Наумук А.С.
Наказом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) №104 від 02.02.2021 року визначено членами комісії планової перевірки дотримання природоохоронного законодавства України Приватного підприємства «Спецекологія» державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Круглову О.В., Мішину О.А., Жердєву М.І., Судакову А.О., Вєркєєву Г.А., Ривкач І.О.. Наумуу А.С., Роденко О.С.
Таким чином, судом було встановлено, що акт про відмову в проведенні перевірки Державної екологічної інспекції Придніпровського округу від 09.02.2021 року було складено за відсутності п`ятьох членів комісії.
До акту не було долучено доказів, що слугували підставою для складання акту про відмову від проведення перевірки неповним складом комісії Державної екологічної інспекції Придніпровського округу.
Акт про відмову в проведенні перевірки Державної екологічної інспекції Придніпровського округу від 09.02.2021 року не містить обставин його складання, в тому числі та не виключно, не визначено склад комісії який здійснював виїзд для перевірки, не зазначено час виїзду та період протягом якого комісія перебувала на об`єкті. В тексті акту не вказано, які заходи вживалися членами комісії для зв`язку з представниками позивача.
До акту не було долучено доказів та пояснень, які б підтвердили обставини його складання та відомості зазначені в акті.
Крім того, в преамбулі Акту про відмову в проведенні перевірки від 09.02.2021 року графі про керівника (уповноваженого ним особа) суб`єкта господарювання не зазначено відомостей про прізвище керівника підприємства, що вказує на необізнаність перевіряючого органу про посадових осіб позивача та відсутність можливості встановити наявність або відсутність даних осіб на об`єкті.
Таким чином, акт про відмову в проведенні перевірки Державної екологічної інспекції Придніпровського округу від 09.02.2021 року не може слугувати доказом відсутності керівника або відповідального за охорону навколишнього природного середовища позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи ряд процедурних порушень під час проведення перевірки ПП «Спецекологія» та враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню.
Відповідач не довів суду правомірність прийняття спірного наказу №126 від 18.02.2021р, тому суд переконаний, що позовні вимоги ПП «Спецекологія» підлягають задоволенню.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів "доброго врядування" і "належної адміністрації" (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до "якості" закону).
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частинами 1 та 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.
Рішенням ЄСПЛ від 19.04.93 у справі "Краска проти Швейцарії" визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (N 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) N 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа N 802/2236/17-а).

З огляду на викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПП «Спецекологія» підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Спецекологія» до відповідача 1: Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, відповідача 2: Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) Державної екологічної інспекції України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу №126 від 18.02.2021 року - задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції Придніпровського округу при проведенні планового заходу державного нагляду щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища Приватним підприємством «Спецекологія», а саме щодо складання Акту про відмову в проведенні перевірки 09.02.2021.

Визнати протиправними дії Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України при проведенні планового заходу державного нагляду щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами Приватним підприємством «Спецекологія», а саме щодо складання Акту №13/21-1 «про відмову ПП «Спецекологія» у проведенні планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами» від 15.02.2021 та Акту №13/21 від 15.02.2021 «складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводженням з небезпечними відходами (сфера державного контролю)».

Визнати протиправним та скасувати наказ №126 від 18.02.2021 Міністерства захисту кілля та природних ресурсів про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами ПП «Спецекологія» (ідентифікаційний код юридичної особи 31692396), переоформлену наказом Мінприроди від 19.11.2015 №441 (збирання, перевезення, зберігання, утилізація).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на користь Приватного підприємства «Спецекологія» () судові витрати у розмірі 3405 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) Державної екологічної інспекції України на користь Приватного підприємства «Спецекологія» () судові витрати у розмірі 3405 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 24.09.2021 року.

Суддя (підпис) В.В. Кальник

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя В.В. Кальник

24.09.2021

Рішення не набрало законної сили 24 вересня 2021 р.

Суддя В.В. Кальник