Справа № 160/9775/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2021 року Справа № 160/9775/21
17 червня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, підписана представником позивача адвокатом Монастиренко Олександром Юрійовичем, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Щерби Альони Станіславівни про відкриття виконавчого провадження № 65541195 від 25.05.2021 року;
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/9775/21 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року по справі №160/9775/21 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення; належним чином оформленні позовні заяви для учасників справи та завіренні додатки до позовної заяви для відповідача та третьої особи по справі.
28 липня 2021 року до суду, засобами поштового зв`язку, позивачем подано заяву про поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку звернення до адміністративного суду із відповідними доказами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року вищезазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі №160/9775/21 за вищезазначеним позовом, судом ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. При цьому, відповідачу встановлено 2-денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розгляд справи призначено за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України на 09 вересня 2021 року.
Також цією ухвалою було витребувано від Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 65541195.
Учасників справи, судовими повістками про виклик до суду, повідомлено про розгляд справи на 09 вересня 2021 року о 16:45 годині.
08 вересня 2021 представником відповідача, засобами електронного зв`язку, до суду надано відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивачем, який є боржником у виконавчому провадженні № 6554195, неправильно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, а тому відповідач вважає, що оскаржувані вимоги винесені виключно на законних підставах та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В судове засідання призначене на 09 вересня 2021 року сторони не з`явилися. Від позивача та представника третьої особи надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, з метою подання до суду письмових пояснень по справі з викладенням своїх аргументів і міркувань. Протокольною ухвалою суду судове засідання відкладено на 21 вересня 2021 року.
20 вересня 2021 року, через систему «Електронний суд», від позивача надійшла заява про розгляд справи, призначеної на 21.09.2021 року без його участі за наявними матеріалами справи. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Долучити до справи докази, витребування яких запитувалось одночасно з поданням позову.
Представники сторін, які беруть участь у справі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, проте у судове засідання призначене на 21.09.2021 не з`явились. Позивач просив здійснювати розгляд справи № 160/9775/21 без його участі.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Таким чином, суд приходить до висновку продовжити розгляд справи № 160/9775/21 в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Не погоджуючись з правомірністю винесення означеної постанови, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469) (далі - Інструкція № 449).
Згідно пунктами 4-5 розділу VI Інструкції № 449 в третій частині літера "У" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання: платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження та вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції. Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності):
- вносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);
- надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);
- надсилає її в порядку, встановленому Законом, до органу Казначейства - відповідно до частини другої статті 6 Закону України "Про виконавче провадження", якщо платник єдиного внеску є бюджетною установою, державним органом, одержувачем бюджетних коштів, а також підприємством, установою або організацією, рахунки якої відкриті в Казначействі.
З аналізу наведених норм слідує, що протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності) формується вимога, із зазначенням в третій частині літери "У", яка і направляється до органу державної виконавчої служби.
Додатком 7 до Інструкції встановлено форму вимоги про сплату боргу (недоїмки) для платника фізичної особи із якої вбачається, що вимога про сплату боргу (недоїмки) підлягає підписанню керівником, його заступником або уповноваженою особою.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон України «Про виконавче провадження») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Вимоги до виконавчих документів визначені ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
У відповідності до частин 1, 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Системний аналіз норм свідчить, що виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби, зокрема, й на підставі вимог органу доходів і зборів про сплату недоїмки. Державний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування, роботи боржника, або за місцезнаходженням його майна. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення.
Щодо твердження позивача стосовно того, що у вимозі про сплату боргу недоїмки невірно зазначено дату набрання нею законної сили, суд вважає його недоречним, оскільки чинне законодавство України не наділяє державного виконавця правом ставити під сумнів законність виданого іншим органом виконавчого документа або додатково перевіряти зазначену у виконавчому документі інформацію про набрання законної сили рішенням відповідних органів чи проявляти бездіяльність з метою його невиконання.
Оскільки, державний виконавець при поданні стягувачем заяви про примусове виконання виконавчого документа зобов`язаний діяти виключно у межах повноважень, наданих йому Законом України «Про виконавче провадження», а саме: перевірити відповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим цим Законом, та прийняти виконавчий документ до виконання за умови відсутності визначених ст.4 цього Закону підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.
При цьому, державний виконавець керується відомостями стосовно дати набрання виконавчим документом законної сили, яка у даному випадку зазначена безпосередньо самим стягувачем. Відповідач не наділений повноваженнями контролю за достовірністю відображення цієї інформації у виконавчому документі.
Частиною 2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В даному випадку, відповідач надав суду достатні та належні докази в обґрунтування правомірності своїх дій стосовно винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65541195 в рамках чинного законодавства, а відтак і постанова про відкриття виконавчого провадження є правомірною, тому скасуванню не підлягає.
Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити.
У відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 77, 139, 241, 245, 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко