Справа № 380/10196/21
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року

справа №380/10196/21
провадження № П/380/10343/21
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач) з такими вимогами: - визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 , що полягають в невірному індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 13 квітня 2018 року; - стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 13.04.2018 в сумі 78254,21 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №21-РС від 13.04.2018 звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту та з 13.04.2018 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Позивач стверджує, що військова частина НОМЕР_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду №380/4353/20 від 27.10.2020 нарахувала суми індексації грошового забезпечення, проте допустила помилку при визначенні «базового» місяця для її обчислення, тому виплатила ОСОБА_1 занижену суму. Стверджує, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 слід застосовувати як «базовий» місяць січень 2008 року, а не квітень 2015 року, як це зробив відповідач. Щодо нарахування індексації за період з 01.03.2018 по 13.04.2018 позивач вважає, що військова частина вірно визначила базовий місяць березень 2018 року, при цьому нарахування індексації за цей період здійснила невірно, без врахування фіксованої величини індексації. Позивач представив висновок експерта за результатом проведення судово-економічної експертизи, відповідно до якої експерт розрахував розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 13.04.2018 в загальній сумі 85084,42 грн. (ця сума складається з індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 в сумі 80343,18 грн., суми фіксованої індексації за період з 01.03.2018 по 13.04.2018 в сумі 4741,24 грн., розрахованої відповідно до пункту 5 Порядку); різниця між нарахованими відповідачем та експертом сумами становить 78254,21 грн. (85084,42 6830,21 грн.), її позивач просить стягнути.

Суд ухвалою від 29.06.2021 (а.с.35-36) відкрив провадження у цій справі, призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач позов не визнає. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с. 40-45), просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . Відповідач вважає, що базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з січня 2016 по лютий 2018 року має бути квітень 2015 року, коли був збільшений розмір надбавки за вислугу років, що виплачувалась на постійній основі та, відповідно, входить до складу грошового забезпечення. У березні 2018 року набрала чинності постанова КМ України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», на підставі якої збільшено розміри посадового окладу та інших виплат всіх категорій військовослужбовців. Отже, березень 2018 року є «базовим» місяцем для подальшого обчислення індексації на підставі Постанови №1078. Щодо нарахування позивачу фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.04.2018 відповідач вказує, що підстав для нарахування позивачу індексації за цей період немає. Пояснює, що в березні 2018 року із порівнянням з лютим 2018 року грошове забезпечення позивача зросло та таке становило 4133 грн, що значно перевищило суму індексації (за висновком експерта така становила 4100,17 грн.). Відповідач не погоджується з представленим позивачем висновком експерта, вказує, що такий є неналежним у справі доказом.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило.

Суд з`ясував зміст та підстави позовних вимог і заперечень на позов, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 до 13.04.2018.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 13.04.2018 №21-РС ОСОБА_1 звільнений з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту; наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 13.04.2018 №83 з 13.04.2018 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 10).

При виключенні зі списків військової частини відповідач не нарахував ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 13.04.2018, що надалі стало причиною для звернення позивача до суду за захистом своїх майнових прав.

27.10.2020 Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення №380/4353/20 (а.с.13-18), яке 29.01.2021 набрало законної сили на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду, відповідно до якого частково задовольнив позов ОСОБА_1 :

- визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 13.04.2018;

- зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 13.04.2018 включно (а.с. 13-18).

На виконання рішення суду у справі №380/4353/20 ВЧ НОМЕР_1 нарахувала ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 по лютий 2018 рр. в сумі 6830,21 грн., базовим місяцем для нарахування індексації визначено квітень 2015 року, про що свідчать дані довідки-розрахунку (а.с. 20); виплату цієї суми відповідач провів 04.06.2021 (а.с. 19).

За заявою ОСОБА_1 від 14.05.2020 Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз провів судово-економічну експертизу, на вирішення експертизи поставив таке питання: на яку суму документально підтверджується розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 13.04.2018 відповідно до вимог Закону України від 03.07.1991 №1282-VІІ «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затв. постановою КМ України №1078 від 17.07.2003.

За результатами проведеної експертизи складений висновок №3414 від 22.05.2020, експерт дійшов висновку, що розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 13.04.2018 відповідно до вимог Закону України від 03.07.1991 №1282-VІІ «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затв. постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 підтверджується в загальній сумі 85084,42 грн., з урахуванням базового місяця січня 2008 року та березня 2018 року (а.с. 22-27). Так, у висновку експерт зазначив, що у березні 2018 року відбулось збільшення посадового окладу ОСОБА_1 , передбаченого для посади вказаного ж військовослужбовця, з 720,00 грн. до 3080,00 грн. Сума збільшенню посадового окладу складає 2360,00 грн., що перевищує розмір індексації березні 2018 року, який склав 4100,17 грн. З посиланням на пункт 5 Порядку №1078 про те, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. В результаті проведених розрахунків експерт зазначив, що сума індексації у березні 2018 року перевищує суму зростання грошового доходу у вигляді оплати праці (грошового забезпечення) на 3307,84 грн., відповідно, місячна фіксована сума індексації грошового забезпечення в період в березні 2018 року склала 3307,84 (4100,17 792,33 = 3307,84 грн.).

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII. Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII). Згідно з статтею 1 цього Закону соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено в статті 12 Закону №2011-XII. Так, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з статтею 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі Закон №1282-XII).

За визначенням, наведеним в статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Стаття 4 Закону №1282-XII визначає підстави для проведення індексації. Згідно з частиною першою статті 4, в редакції від 01.01.2015, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Законом №911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинність з 01.01.2016, внесені зміни у частину першу статті 4 Закону №1282-XII цифри "101" замінені цифрами "103".

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Частиною другою статті 5 Закону №1282-XII визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (частина перша статті 9 Закону №1282-XII).

Відповідно до норм статті 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок №1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1078, в редакції від 21.06.2012, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 (в редакції від 21.06.2012, що діяла до грудня 2015 року), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Для проведення подальшої індексації або здійснення чергового підвищення доходів випереджаючим шляхом обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком починаючи з наступного за базовим місяця.

09.12.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі Постанова №1013). Ця постанова набрала чинності 15.12.2015 та відповідно до пункту 6 цієї постанови застосовується з 01.12.2015.

Відповідно до пункту 3 Постанови №1013 міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно було вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.

Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 до Порядку №1078 внесені зміни, пункт 5 викладено в новій редакції:
« 5. У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4.
У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.
Приклад обчислення суми індексації у разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції наведено у додатку 5.
У разі коли індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком, перевищив 10 відсотків, Кабінет Міністрів України приймає рішення про підвищення тарифних ставок (окладів) працівникам бюджетної сфери, органам державної влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів з урахуванням суми індексації, яка складається на момент підвищення.
Працівникам підприємств i організацій, які перебувають на госпрозрахунку, підвищення заробітної плати у зв`язку із зростанням рівня інфляції провадиться у порядку, визначеному у колективних договорах, але не нижче норм, визначених Законом України Про індексацію грошових доходів населення та положень цього Порядку.».

Постановою Кабінету Міністрів України №77 від 11.02.2016 внесені зміни в абзац другий пункту 11 Порядку №1078, цифри « 101» замінено цифрами « 103». Ці зміни, відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №77 від 11.02.2016, застосовуються з 1 січня 2016 року.

Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно з пп.2) пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

При прийнятті рішення суд виходить з таких мотивів:

нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено здійснення індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Індексація грошового забезпечення за своєю суттю є державною гарантією щодо оплати праці, метою якої є підвищення грошових доходів громадян (в межах прожиткового мінімуму) для компенсації подорожчання/зростання споживчих товарів і послуг внаслідок інфляції. Проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) є обов`язком підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, у разі, коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Отже, важливим елементом алгоритму нарахування індексації є термін (так званий «базовий» місяць), від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, оскільки нарахування індексації розпочинається після досягнення цим індексом певного значення у відсотках (так званого «порогу»), визначеного законом.

Так, індексація грошових доходів населення починає нараховуватися, коли зростання індексу споживчих цін перевищує:

- 101 відсоток за період до 01.01.2016 (частина перша статті 4 Закону №1282-XII в редакції, що діяла до 01.01.2016);

- 103 відсотки за період після 01.01.2016 (частина перша статті 4 Закону №1282-XII зі змінами, внесеними Законом №911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинності 01.01.2016).

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 в редакції, що діяла до 01.12.2015, базовим місяцем для нарахування індексації вважався місяць, в якому відбулася одна із подій:

(1) підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, або

(2) зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

При цьому місяць, у якому відбулося підвищення, вважається «базовим» при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У зв`язку з прийняттям Постанови №1013, якою були внесені зміни серед іншого і до пункту 5 Порядку №1078, з 01.01.2016 істотно змінився порядок нарахування індексації, оскільки «базовим» місяцем (місяцем, від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, до досягнення ним порогу 103%) визначено місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, а не підвищення розмірів мінімальної заробітної плати чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімального розміру.
ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Збройних Сил України у ВЧ НОМЕР_1 до 13.04.2018. В період 2016-2018 років відповідач не здійснював нарахування індексації грошового забезпечення позивача з мотивів відсутності бюджетних асигнувань. Такі його дії визнано протиправними, на виконання рішення суду у справі №380/4353/20 від 27.10.2020 відповідач здійснив нарахування позивачу суд індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з січня 2016 року по лютий 2018 в сумі 6830,21 грн., при цьому як «базовий» місяць для обчислення зростання індексу споживчих цін використано квітень 2015 року (а.с. 20,46).

Отже, спірним у цій справі є правильність визначення відповідачем «базового» місяця для здійснення нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, а також наявність підстав для виплати фіксованої величини індексації за період з 01 березня по 13 квітня 2018 року. Позивач стверджує, що для цього періоду, з огляду на внесені в грудні 2015 року зміни до пункту 5 Порядку №1078, «базовим» місяцем повинен бути січень 2008 року, оскільки тоді набрало чинності рішення Уряду про встановлення посадових окладів військовослужбовців (Постанова КМУ №1294), що залишалися незмінними до березня 2018 року. Відповідач стверджує, що для цього періоду «базовим» місяцем є квітень 2015 року, коли був збільшений розмір надбавки за вислугу років, що виплачувалась на постійній основі та, відповідно, входить до складу грошового забезпечення.

Суд визнає наведений підхід відповідача помилковим та відхиляє аналогічні за змістом доводи відзиву на позов з огляду на такі мотиви:

Пункт 5 Порядку №1078 в редакції Постанови №1013, що діє з 01.12.2015, пов`язує початок обчислення зростання індексу споживчих цін з місяцем, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 28.04.2016 №201/10/137-16 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Суд враховує, що розмір посадового окладу за посадою позивача, як і будь-якого іншого військовослужбовця в Україні, був визначений постановою КМУ №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007, якою затверджені схеми посадових окладів військовослужбовців та курсантів навчальних закладів у розмірах згідно з додатками 1-8, 30-32; схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 9-23; схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатком 24; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25-28, 33. Постанова №1294 набрала чинності 01.01.2008.

Наступне підвищення окладів військовослужбовців відбулося 01.03.2018, коли набрала чинності постанова КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. №704.

Таким чином, в контексті нової редакції Порядку №1078 саме січень 2008 року слід вважати «базовим» місяцем для обчислення з 01.01.2016 індексації грошового забезпечення позивача, оскільки в цей місяць востаннє підвищувалися посадові оклади військовослужбовців в Україні. Внаслідок невірного визначення «базового» місяця відповідач здійснював нарахування індексації позивачу за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 у заниженому розмірі.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: - визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; - визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; - інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача недоплаченої суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 13.04.2018, яка складає 78254,21 грн., - тобто різницю між документально підтвердженим розміром індексації у висновку експерта №3414 від 22.05.2020 та нарахованою відповідачем сумою індексації (85084,42 6830,21 грн.). Відповідач стверджує, що нарахування індексації грошового забезпечення є виключною компетенцією військової частини.

Визначаючи ефективний спосіб захисту прав позивача суд враховує, що відповідач на виконання судового рішення у справі №380/4353/20 від 27.10.2020 вже здійснював нарахування індексації грошового забезпечення позивача, реалізувавши свою компетенцію, проте допустив методологічну помилку (визначення «базового» місяця), що призвела до істотного заниження належних позивачу сум індексації. Суд не вбачає підстав повторно зобов`язувати відповідача здійснювати розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за наявності висновка судової експертизи, що містить детальний розрахунок суми індексації з висвітленням алгоритму нарахування та числових значень, які використано при обчисленнях. Суд дослідив висновок експерта №3414 від 22.05.2020 та не встановив очевидних помилок у здійсненні нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в сумі 80343,18 грн. Відповідач також мав достатньо часу для перевірки наведених судовим експертом розрахунків, проте не навів достатніх аргументів щодо їх помилковості. Оцінюючи доводи сторін щодо фіксованої суми індексації суд враховує таке. Доводи відповідача про зростання грошового забезпечення позивача в березні 2018 року на 4133 грн. (а.с.44) є маніпулятивними та не відповідають дійсності. Видана відповідачем довідка про грошове забезпечення позивача за 2016-2018 роки (а.с.12) свідчить про те, що реальне зростання грошових доходів ОСОБА_1 в березні 2018 року становило 412,17 грн. (8683,53-8271,36) та було меншим за правильно обчислену суму індексації за лютий 2018 року (4100,17 грн.; а.с.26звор., 27). З огляду на це суд приймає проведені експертом нарахування фіксованої суми індексації за період березня-квітня 2018 року в сумі 4741,24 грн. З огляду на те, що попередньо застосований спосіб захисту прав позивача (рішення суду зобов`язального характеру) не призвело до відновлення права позивача на отримання грошового забезпечення у встановленому законом розмірі, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту прав позивача є стягнення з ВЧ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 конкретної суми індексації грошового забезпечення, що за період за період з 01.01.2016 по 13.04.2018, за вирахуванням попередньо виплаченої суми (6830,21 грн.), становить 78254,21 грн. (85084,42-6830,21).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 слід задовольнити.
Відповідно до норм статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз. Згідно із наданими письмовими доказами (висновком експерта №3414 від 22.05.2020 за результатами проведення судово-економічної експертизи по заяві ОСОБА_1 від 14.05.2020, актом від 22.05.2020 здачі-приймання висновку експерта №3414, квитанцією №0.0..1 від 21.05.2020 (а.с.28,30), позивач сплатив 1961,28 грн. Львівському науково-дослідного інституту судових експертиз за проведення судово-економічної експертизи. За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до приписів цієї статті КАС України та враховуючи рішення про задоволення позову суд стягує на користь позивача суму сплачених ним витрат на оплату судово-економічної експертизи за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Аргументи відповідача щодо вирішення питання щодо цих витрат в іншій справі суд не враховує як помилкові. У справі 380/4353/20 суд вказав, що висновок експерта не брався до уваги, тому пов`язані з проведенням експертизи витрати не підлягають відшкодуванню позивачу. У провадженні цієї справи висновок експерта був основним засобом доказування, що використовувався при оцінці обґрунтованості суми позовних вимог, тому витрати позивача на його виготовлення підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Від сплати судового збору у цьому спорі позивач звільнений, тому підстав для розподілу судового збору не встановлено.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп.15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 13.04.2018 із застосуванням базового місяця квітня 2015 року.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 13.04.2018 в сумі 78254 (сімдесят вісім тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 21 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати у сумі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривня 28 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.