Справа № 160/7121/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2021 року Справа № 160/7121/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
05.05.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати незаконними відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що міститься у листі від 12.04.2021 р. про призначення, нарахування та виплату позивачу пільгової пенсії з урахування пільгового стажу роботи за Списком № 1 у зв`язку з роботою в особливо шкідливих умовах праці з дати досягнення позивачем пенсійного віку, тобто з 28.11.2019 р. та відмовою у зарахуванні до загального трудового стажу період навчання ОСОБА_1 на підготовчому відділенні Запорізького інженерного інституту з 28.11.1988 р. - по 25.06.1989 р;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 роботи за Списком № 1 з 06.02.1995 року - по 08.09.1995 року (за виключенням з шести місяців із зазначеного вище періоду роботи на підприємстві, одного місяця та двох днів зупинки виробництва) на посаді майстра гідрометалургійного цеху Костянтинівського заводу «Укрцинк» (на цей час іменується АТ «Укрцинк») Донецької області, зарахувати до загального трудового стажу період навчання на підготовчому відділенні Запорізького інженерного інституту з 28.11.1988 р. - по 25.06.1989 р. включно, призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 1 у зв`язку з роботою позивача в особливо шкідливих умовах праці, відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з дати досягнення пенсійного віку, а саме з 28 листопада 2019 року.
Одночасно позивач просив стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати.
На обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 наводить наступні обставини.
Позивач, досягнувши пенсійного віку для призначення пенсії на пільгових умовах звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою 26.02.2021р. про призначення йому пенсії за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/3505/20 від 02.06.2021р. зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням стажу його роботи на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку з його роботою в особливо шкідливих умовах праці з дати першого звернення до відповідача з відповідною заявою, а саме: з 26 лютого 2020р.
Проте, Позивач вважаючи, що право на пенсію порушене неврахуванням пенсійним органом до пільгового стажу період з 06.02.1995 по 08.09.1995рр. та до загального стажу період навчання позивача на підготовчому відділенні Запорізького інженерного інституту з 28.11.1988 по 25.06.1989рр., звернувся 05.05.21р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
23.06.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що пільгова пенсія за віком за Списком №1 призначена з 26.02.2020 (з дати первинного звернення). Пенсійним органом не зараховано періоди перебування Позивача слухачем підготовчого відділення у Запорізькому інженерному інституті з 28.11.1988 по 31.08.1989 рр., оскільки слухач підготовчого відділення вищого навчального закладу, не здобуває певних освітньо-кваліфікаційних рівнів.
Стосовно зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 06.02.1995 по 08.09.1995 на Костянтинівському заводі «Укрцинк» Донецької області, то пенсійний орган зазначає, що позивачу слід звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян або скористатися Веб-порталом електронних послуг Пенсійного фонду України.
Після даного Листа позивач не звертався до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно із ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст. 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно копії Довідки №21-127 від 17.12.2007р. ОСОБА_1 працював повний робочий день на Костянтинівському заводі «Укрцинк» на посаді майстра гідрометалургійного цеху (кольорові метали) з 06.02.1995 по 08.09.1998рр, що віднесене до Списку №1 (Розділ VII, підрозділ 7).
Архівна довідка №42 від 25.06.2018р. підтверджує факт навчання позивача на денному відділенні Запорізького індустріального інституту з 1988 по 1994рр. Зі змісту зазначеної архівної довідки №42 відомо, що ОСОБА_1 дійсно був слухачем підготовчого відділення денної форми Запорізького індустріального інституту з 28.11.1988 до 26.06.1989рр.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/3505/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з дати першого звернення, а саме: з 26.02.2020р.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено на адресу позивача Лист від 12.04.2021р. №12058-6305/М-01/8-0400/21, яким останньому було повідомлено про виконання рішення по справі №160/3505/20 про призначення пенсії на пільгових умовах з 26.02.2020р. Також, відповідачем зазначено, що для врахування спірного період з 06.02.1995 по 08.09.1995р. ОСОБА_1 мав звернутися із відповідною заявою про проведення перерахунку пенсії до будь-якого відділу обслуговування громадян або скористатися веб-порталом електронних послуг Пенсійного фонду України. Після отримання даного Листа, позивач не звертався до пенсійного органу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Зазначене у вказаній статті право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення(далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно зі статтею 1 Закону №1788, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок та умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» майстри гідрометалургії відносяться до Списку №1.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/3505/20 встановлено, що позивач досяг 53 років на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, тому необхідний пільговий стаж повинен складати 07 років при наявності загального страхового стажу 22 роки 06 місяців. Також, відповідачем не заперечується, що загальний стаж роботи позивача складає 29 років 5 місяців 6 днів.

Зважаючи на віднесення майстра гідрометалургії до Списку №1, підтвердження архівною довідкою період роботи позивача з 06.02.1995 по 28.11.1995рр. на посаді майстра гідрометалургії, даний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Одночасно із зарахуванням періоду до пільгового стажу, позивач просить суд зарахувати до загального стажу період навчання на підготовчому відділенні Запорізького інженерного інституту з 28.11.1988 по 25.06.1989рр.

Пенсійний орган, мотивуючи відмову у врахуванні періоду навчання на підготовчому відділенні до загального стажу, зазначає, що слухач підготовчого відділення вищого навчального закладу не здобуває освітньо-кваліфікаційного рівня.

Пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання (абзац перший пункту 8 Порядку №637).

На час навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком, регулювався постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» (надалі - Порядок №590).

Згідно з підпунктом «і» частини першої пункту 109 Порядку № 590, крім роботи в якості робітника або службовця, в загальний стаж роботи зараховується також навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних навчальних закладах (технікумах, педагогічних і медичних училищах і таке інше), партійних школах, совпартшколах, школах профруху, на рабфаках; перебування в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Частиною другою пункту 109 Порядку №590 передбачено, що при призначенні пенсій по старості періоди, вказані у підпункті «і», зараховуються до стажу за умови, якщо цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба у складі Збройних сил СРСР, або інша служба, вказана в підпункті «к».

Підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені у відповідності до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20.08.1969 року №681 «Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах» та Постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 08 жовтня 1969 року № 573.

Цими нормативно-правовими актами передбачалося, що: 1) «при організації підготовчих відділень передбачається проведення учбових занять по денній, вечірній та заочній формах навчання; створення відділень при наявності не менше 100 слухачів, які навчаються з відривом і без відриву від виробництва; строк навчання з відривом від виробництва - 8 місяців, без відриву від виробництва - 10 місяців» (п. 2 зазначених нормативних актів); 2) «на підготовчі відділення приймаються особи з закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв`язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій» (п. 3 зазначених нормативних актів). 3) «слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових закладів (п. 5 та 10 відповідно), при яких організовані підготовчі відділення, у відповідності з Постановою Ради Міністрів СРСР від 09 липня 1963 року № 774 та розпорядження Ради Міністрів УРСР від 27 липня 1963 року № 1114».

Під час навчання позивача на підготовчому відділенні Запорізького інженерного інституту діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162, пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.

Відповідно до Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі, затвердженого наказом міністра вищої та середньої спеціальної освіти СРСР від 29.09.1969 року № 712 підготовчі відділення, як і підготовчі курси, створюються для загальноосвітньої підготовки молоді до вступу до вищого навчального закладу.

Крім цього, відповідно до Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі (Накази Міністерства вищої та середньої освіти СРСР №712 від 26.09.1969; №394 від 17.05.1971; №468 від 31.05.1974), згідно з яким: а) «час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу» (пункт 21); в) «особам зарахованим на підготовче відділення видається квиток слухача», «на слухачів підготовчого відділення поширюються права та обов`язки, встановлені для студентів вищого навчального закладу» (пункт 9-10).

Таким чином, під час навчання позивача на підготовчому відділенні Запорізького інженерного інституту діяли вказані норми, з аналізу яких можна зробити висновок, що слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу. Крім того, під час навчання на підготовчому відділенні за денною формою навчання позивач не переривав трудового стажу.

Отже, зважаючи на викладене, дії відповідача щодо відмови зарахувати до стажу період навчання з 28.11.1988 року по 25.06.1989 року на підготовчому відділенні Запорізького інженерного інституту є протиправними.

Також, позивачем втрачено трудову книжку, замість останньої до матеріалів справи додано архівну довідку №21-127 від 17.12.2007р, які підтверджують перебування ОСОБА_1 на посаді майстра гідрометалургії у період з 06.02.1995 по 08.09.1995.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Тож, позивачем було підтверджено довідкою №21-127 від 17.12.2007р. факт роботи майстром гідрометалургії на Костянтинівському заводі «Укрцинк» з 06.02.1995 по 08.09.1995р.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів РЄ державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки датою першого звернення до відповідача з заявою про призначення, нарахування та виплату пенсії на пільгових умовах пенсії є 26.02.20, суд задовольняє судові вимоги в частині здійснення призначення, нарахування та виплати пенсії лише з 26.02.20р., а не з 28.11.2019р. як зазначає позивач.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд зробив висновок про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 27.04.2021 №0.0..1, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

- визнати незаконними відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що міститься у листі від 12.04.2021 р. про призначення, нарахування та виплату позивачу пільгової пенсії з урахування пільгового стажу роботи за Списком № 1 у зв`язку з роботою в особливо шкідливих умовах праці з дати досягнення позивачем пенсійного віку, тобто з 28.11.2019 р. та відмовою у зарахуванні до загального трудового стажу період навчання ОСОБА_1 на підготовчому відділенні Запорізького інженерного інституту з 28.11.1988 р. - по 25.06.1989 р;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 роботи за Списком № 1 з 06.02.1995 року - по 08.09.1995 року (за виключенням з шести місяців із зазначеного вище періоду роботи на підприємстві, одного місяця та двох днів зупинки виробництва) на посаді майстра гідрометалургійного цеху Костянтинівського заводу «Укрцинк» (на цей час іменується АТ «Укрцинк») Донецької області, зарахувати до загального трудового стажу період навчання на підготовчому відділенні Запорізького інженерного інституту з 28.11.1988 р. - по 25.06.1989 р. включно, призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 1 у зв`язку з роботою позивача в особливо шкідливих умовах праці, відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з дати призначення пенсій на пільгових умовах, а саме з 26.02.20 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко