Справа № 320/2643/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2643/19 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого суддів Файдюка В.В.,

Суддів Мєзєнцева Є.І.,

Собківа Я.М.,

При секретарі Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ГЛАСС КОНСТРАКШИН" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ГЛАСС КОНСТРАКШИН" про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - позивач, ГУ ДСНС у Київській області) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ГЛАСС КОНСТРАКШН» (далі - відповідач, ТОВ «ГЛОБАЛ ГЛАСС КОНСТРАКШН») про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та споруд Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ГЛАСС КОНСТРАКШН» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Київський шлях, 117а, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в Акті планової перевірки від 15 квітня 2019 року № 298.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем не дотримано вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки під час експлуатації будівлі, що створює реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють, перебувають на вказаному об`єкті, та є підставою для зупинення експлуатації зазначеного об`єкта до повного усунення виявлених порушень.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року даний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач усував поетапно виявлені позивачем зауваження та на підтвердження усунення направляв листи про проведення позапланових перевірок до органу державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки. Було проведено ще декілька позапланових перевірок, що підтверджується матеріалами справи. За результатами останньої перевірки складено акт від 09 вересня 2020 року №194, в якому було зафіксовано зняття 24 порушень. Тобто, станом на 09 вересня 2020 року фактично з 25 порушень, на підставі яких і було подано позов, залишилося неусунутим лише 1. Судом першої інстанції не доведено обставини створення єдиним порушенням, що залишилося в акті перевірки від 09 вересня 2020 року, загрози життю та або здоров`ю людей.

Позивачем через електронну пошту суду подано заяву перенесення розгляду справи на іншу дату.

Колегією суддів відмовлено у задоволенні цього клопотання, оскільки неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Суд апеляційної інстанції не визнавав обов`язковою участь у судовому засіданні сторін. Крім того, в клопотанні не наведено жодних обґрунтувань.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ГЛАСС КОНСТРАКШН» зареєстроване як юридична особа 11 березня 2008 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0015179.

Відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-У, Положення про Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, затверджене наказом ДСНС України від 04 лютого 2013 року № 3, Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з надзвичайних ситуацій на 2019 рік, який затверджено наказом ДСНС України (з основної діяльності) від 30 листопада 2018 року № 692 «Про затвердження Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю)» та наказу Головного управління ДСНС України у Київській області від 27 березня 2019 року № 342 «Про проведення перевірок» було здійснено планову перевірку щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ТОВ «ГЛОБАЛ ГЛАСС КОНСТРАКШН» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Київський шлях, 117а.

26 березня 2019 року було вручено особисто під розписку повідомлення про проведення планової перевірки від 19.03.2019 № 66/1/4291 інженеру-енергетику Ранчинському Юрію Олександровичу, який діє на підставі довіреності від 01.01.2019.

27 березня 2019 року було видане посвідчення № 3798 на проведення планової перевірки щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ГЛАСС КОНСТРАКШН» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Київський шлях, 117а головним інспектором відділу нормативно-технічної роботи та контролю за системами протипожежного захисту та ліцензування управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління ДСНС України у Київській області майором служби цивільного захисту Семиногом С.М. та головним інспектором Бориспільського РВ ГУ ДСНС України у Київській області майором служби цивільного захисту Курадовцем Ю.М.

Копію посвідчення вручено 09 квітня 2019 року інженеру-енергетику ТОВ «ГЛОБАЛ ГЛАСС КОНСТРАКШН» Ранчинському Юрію Олександровичу.

15 квітня 2019 року за результатами планової перевірки був складений Акт № 298 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, в якому встановлено 25 порушень.

В подальшому відповідачем усувались виявлені недоліки, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що під час проведення перевірки було виявлено ряд порушень правил техногенної і пожежної безпеки, які зазначені в Акті перевірки, керуючись статті 68 Кодексу цивільного захисту України, ГУ ДСНС у Київські області звернулось з позовом до суду, в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи експлуатації будівель та споруд Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ГЛАСС КОНСТРАКШН» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Київський шлях, 117а.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушення, виявленні під час проведення перевірки відповідача, які станом на час розгляду даної справи в суді не усунуті, можуть призвести до займання і розповсюдження вогню та безумовно пов`язані з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі. Крім того, застосований захід має тимчасовий та спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Кодексом цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року № 5403-VI, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V.

Згідно статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до пунктів 26, 33, 43 ч.1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Згідно статті 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять, зокрема, органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду.

Відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

До основних завдань Державна служба України з надзвичайних ситуацій віднесено, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до статті 55 Кодексу цивільного захисту України визначено, що діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Пунктом 12 ч.1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки віднесено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

В силу ч.2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Разом з тим, визначення поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей є оціночним. Водночас, на переконання суду, всі порушення протипожежних норм в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, тим більше, коли перевірка проведена потенційно небезпечного об`єкта пов`язана з ризиком виникнення надзвичайних ситуацій (пожежі, вибуху та ін.).

Виходячи із системного аналізу та правового змісту зазначених положень, статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", законодавством визначений механізм державного регулювання, та надана позивачу правова можливість та необхідність звернення з позовом до суду у випадку виявлених порушень вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки, із вимогами про застосування відповідних заходів реагування шляхом повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Тобто, застосування даних заходів реагування покладено на суд.

Так, за змістом ч.5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачена можливість застосування судом заходів реагування, які полягають у повному або частковому зупиненні виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до ч.5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що ним частково було усунуто виявлені порушення.

Так, відповідачем зазначено, що він, свідомо ставлячись до усунення порушень, протягом розгляду справи у суді усував поетапно виявлені зауваження та на підтвердження усунення направляв листи про проведення позапланових перевірок до органу державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки, у зв`язку з чим позивачем було проведено декілька позапланових перевірок.

За результатами останньої перевірки складено акт від 09 вересня 2020 року №194, в якому було зафіксовано зняття 24 порушень. Тобто, станом на 09 вересня 2020 року фактично з 25 порушень залишилося неусунутим лише 1.

Дане порушення полягає в тому, що з другого поверху адміністративно-побутової частини цеху не влаштовано другий евакуаційний вихід через сходову клітку типу СК1 із виходом безпосередньо назовні (п. 7.12 ДБН В. 2.2-28:2010).

На переконання товариства, саме по собі таке порушення аж ніяк не створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, а отже, не може слугувати підставою для повного зупинення експлуатації об`єкта. Усунення цього порушення, що має капітальний характер, потребує проведення реконструкції об`єкта і обов`язково буде враховано при її проведенні. На моменті прийняття рішення суду, що оскаржується, вже було розпочато процес реконструкції, розробки проекту та пов`язаних дій.

Про відсутність створення ризиків загрози життю та/або здоров`ю людей вказаним порушенням, зокрема, свідчить і проведений розрахунок часу та шляхів евакуації з приміщень об`єкта (долучався до матеріалів справи, у позивача були відсутні зауваження до нього), за результатами якого люди, що перебувають у приміщенні об`єкта, встигають евакуюватися швидше, ніж приміщення заповниться димом, тобто, безпека евакуації з приміщень за фактичних об`ємно-планувальних рішень є забезпеченою.

Однак, суд критично оцінює даний розрахунок, оскільки він не є належним доказом у справі, позаяк доказом усунення порушень, виявлених під час проведення позивачем перевірки відповідача, є лише акт позапланової перевірки, яким зафіксовано повну відсутність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки на об`єкті.

Тобто, як вірно дійшов висновку сам апелянт, якщо відповідач вважає, що порушення, виявлені під час перевірки, наразі усунуті, або є такими, що не загрожують життю та здоров`ю людей, він може звернутися до Головного управління ДСНС у Київській області із заявою про проведення позапланової перевірки для встановлення відсутності порушень на підставі статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Крім того, відсутність другого евакуаційного виходу з будівлі на шляху евакуації створює перешкоди для евакуації людей у разі пожежі та створює загрозу життю та здоров`ю людей. Вказані порушення не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи для швидкого реагування у разі виникнення пожежі. При цьому, життя та здоров`я людини має бути найвищою цінністю у суспільстві.

В той же час, колегія суддів наголошує на тому, що частина встановлених позивачем порушень не усунута товариством, а ГУ ДСНС у Київській області не визнавало, що виявлені ним порушення не є небезпечними чи є суттєвими, а отже і такими, що не тягнуть за собою обов`язкового застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та споруд підприємства.

В даному випадку позивачем в позовних вимогах визначено саме такий захід реагування, як повне зупинення експлуатації (роботи) будівель та споруд Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ГЛАСС КОНСТРАКШН» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Київський шлях, 117а шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в Акті планової перевірки від 15 квітня 2019 року № 298.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем в своїй апеляційній скарзі не спростовано наявності встановлених позивачем під час проведення перевірки порушень та не зазначено про їх повну відсутність.

Доводи відповідача про те, що ним було усунуто частину порушень вимог правил пожежної безпеки та проводиться посилена робота по подальшому усуненню останнього порушення, що на його думку, виключає необхідність застосування до нього заходів реагування, судова колегія вважає безпідставними і такими, що не спростовують правильність висновків проведеної ГУ ДСНС в Київській області перевірки.

Посилання директора товариства на те, що застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення будівель і споруд відповідача є неправомірним і призведе до значних збитків при здійсненні фінансово-господарської діяльності та втрати робочих місць осіб, які на ньому працюють, суд оцінює критично, оскільки дане твердження жодним чином не спростовує наявну реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, які постійно знаходяться у приміщеннях відповідача, встановлену компетентним органом. Повного усунення всіх виявлених позивачем порушень відповідачем не здійснено і порушення, що залишилося, є небезпечним для життя і здоров`я людей, підвергнення небезпеці яких за жодних умов є неприпустимим.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що виявлені у ході проведення перевірки та зафіксовані у акті позивача порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки, дійсно, можна кваліфікувати як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей.

В той же час, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування у вигляді, зокрема, повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та приміщень.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 26 червня 2018 року по справі № 823/589/16, від 11 грудня 2019 року по справі № 320/7019/18..

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Посилання скаржника на недотримання судом принципу пропорційності під час застосування такого заходу, як повне зупинення експлуатації об`єкту, є необґрунтованим, оскільки забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Про це також зазначено у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року по справі № 810/2400/18.

Окремо слід зауважити, що за матеріалами справи остання перевірки відповідача проводилася позивачем у вересня 2020 року, однак, на час розгляду даної справи в апеляційному суді у вересні 2021 року жодних змін щодо стану будівлі відповідача не відбулося.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосування заходу реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщення є заходом, який має тимчасовий характер та направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Як зазначалося вище, поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд не може перебирати на себе повноваження органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які в свою чергу, є дискреційними.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ГЛАСС КОНСТРАКШИН" - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 28 вересня 2021 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І.Мєзєнцев

Я.М. Собків