Справа № 160/3393/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2021 року Справа № 160/3393/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП КАРПОЛ КЕМІКАЛЗ" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -
09.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП КАРПОЛ КЕМІКАЛЗ" через автоматизовану систему "Електронний суд" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA 110110/2020/300048/1 від 16.12.2020 року; визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA 110110/2020/300047/1 від 16.12.2020 року.
12.03.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП КАРПОЛ КЕМІКАЛЗ" до митного посту "Ліски" Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень залишено без руху.
На виконання вимог даної ухвали, представником позивача 18.03.2021 року подано уточнюючий позов, в якому заявлено наступні вимоги: визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA 110110/2020/300048/1 від 16.12.2020 року; визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA 110110/2020/300047/1 від 16.12.2020 року; стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП КАРПОЛ КЕМІКАЛЗ" судовий збір 2 270, 00 грн.; стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП КАРПОЛ КЕМІКАЛЗ" витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 14 755, 00 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП КАРПОЛ КЕМІКАЛЗ" для митного оформлення і підтвердження митної вартості товарів надано належні та достатні документи для застосування основного методу визначення митної вартості. Надані документи підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, дозволяють здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору. Вважає прийняті рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/3393/21. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Заперечуючи проти позовної заяви та викладених в ній вимог, відповідач 15.04.2021 року до суду подав відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. Так, відповідач зазначає, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митних декларацій, з урахуванням положень статті 337 Митного кодексу України, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п. З ст. 53 МКУ). В рамках проведення консультацій повідомлено декларанта про необхідність надання додаткових документів. 16.12.2020 у відповідь на повідомлення митного органу подані додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості. Так, митницею отримано лист декларанта ТС "СМАРТФОМТРАНС" від 16.12.2020 №16/12, яким декларантом повідомлено про відсутність можливості подання протягом 10 календарних днів інших додаткових документів зазначених у повідомлені митниці та надані переклади прас-листа та інвойсу. Перекладу інших документів декларантом не надано. У зв`язку із відмовою декларанта від подання додаткових документів згідно листа ТОВ "СМАРТФОМТРАНС від 16.12.2020 №16/12-1, митним органом скориговано заявлену декларантом митну вартість оцінюваних товарів. Відповідач важає, що митним органом при здійсненні коригування митної вартості товарів та прийнятті оскаржуваних рішень було дотримано вимоги Митного кодексу України, відповідно відсутні підстави для визнання їх протиправними та скасування.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, 19 вересня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю НВП КАРПОЛ КЕМІКАЛЗ та фірмою ZILIO INDUSTRIES Spa був укладений зовнішньоекономічний контракт на поставку товарів № ITZIL-UAKK-IT2 (далі - контракт).
Відповідно до п. 1.1. контракту, продавець (фірма ZILIO INDUSTRIES Spa) продає, а покупець купує на умовах EXWORKS (Інкотермс 2010) товари народного споживання, обладнання для систем водопостачання та інші товари відповідно до асортименту, зазначеного у додатках, які є невід`ємною частиною контракту.
В межах укладеного між позивачем та фірмою ZILIO INDUSTRIES Spa контракту, в грудні 2020 року було здійснено поставку товару на митну територію України, а саме:1) гідравлічні акумулятори закритого (мембранного) типу, нові, що складаються з металевого корпусу циліндричної форми, в середині якого встановлена гумова мембрана, для акумулювання робочої рідини, що знаходиться під тиском, та подачі цієї рідини в гідросистему. 2) використовується в побутових системах водопостачання та опалення: арт.ІІІОЕ11В01ЕС0 /Гідроакумулятор "Imera" АО 24 ( 24л. горизонтальний, різьбова частина d1") - 288 шт.; арт.ІІКОЕ11В01ЕА0 / Гідроакумулятор "Imera" АО 50 ( 50л горизонтальний ) -50 шт.; арт.ІІМОЕ11В01ЕА0 / Гідроакумулятор "Imera" АО 80 ( 80л горизонтальний ) -10 шт.; арт.ІПЧОЕ11В11ЕА0 / Гідроакумулятор "Іmега" АО 100 ( 100л горизонтальний ) -15 шт.; арт.ІІКVЕ01В01ЕА0 / Гідроакумулятор "Ішега" АV 50 ( 50л. вертикальний, різьбова частина 61") - 5 шт.; арт.ІІМУЕОІВОІЕАО / Гідроакумулятор "Іmега" АУ 80 (80л. вертикальний, різьбова частина d1") -20 шт.; арт.ІINVЕО1B11ЕА0/ Гідроакумулятор "Іmега" АV 100 ( 100л. вертикальний, різьбова частина 61") - 20 шт.; арт. II QVG01B11FA1/Гідроакумулятор "Іmега" АУ 150 ( 150л вертикальний ) - 7 шт.;арт.ІІQVG01B11FA1 / Гідроакумулятор "Іmега" АV 200 ( 200л. вертикальний, різьбова частина d1 1/4", фітінг d3/4м - 1/2F ) -7 шт.; арт.ІІSVG02B11FA1 / Гідроакумулятор "Іmега" АV 300 ( 300л. вертикальний, різьбова частина d1 1/4", фітінг d3/4м - 1/2F ) -5 шт.; арт.ІI UVG02B11FA1 / Гідроакумулятор "Іmега" АV 500 ( 500л. вертикальний, різьбова частина d1 1/4", фітінг d3/4м - 1/2F) - 2 шт.; арт.ІIDRE00R01BD0 / Розширювальний бак "Іmега" R 5 (5л., різьбова частина d3/4 ") - 40 шт.; арт.ІI ERE00R01BD0 / Розширювальний бак "Іmега" R 8 (8л., різьбова частина d3/4 ") - 40 шт.; арт.ІІFRE00R01BD0 / Розширювальний бак "Іmега" R 12 (12л., різьбова частина d3/4") -24 шт.; арт.ІIGRE00R01BCO / Розширювальний бак "Іmега" R 18 (18л., різьбова частина d3 /4") - 12 шт.; арт.ІІІRE00R01DCO0 / Розширювальний бак "Іmега" R 24 (24л., різьбова частина d3 /4") - 28 шт.; арт.ІІJRE01R01DA0 / Розширювальний бак "Іmега" RV 35 (35л. вертикальний, різьбова частина d3/4") - 30 шт.; арт.ІІКRE01R01DA0/ Розширювальний бак "Іmега" RV 50 (50л. вертикальний, різьбова частина d3/4") - 45 шт.; арт.ІІМRE01R01EA0 / Розширювальний бак "Іmега" RV 80 (80л. вертикальний, різьбова частина d1 1/4") - 30 шт.; арт.ІINRE01R01EA0 / Розширювальний бак "Іmега" RV 100 (100л. вертикальний, різьбова частина d1") - 25 шт.; арт.ІPRG01R01EA1/ Розширювальний бак "Іmега" RV 150 (150л. вертикальний, різьбова частина d1") -10 шт.; арт.ІІQRE01R21EA1 / Розширювальний бак "Іmега" RV 200 (200л., різьбова частина d1") - 10 шт.; арт.ІІSRE01R21EA1 / Розширювальний бак "Іmега" RV 300 (300л. вертикальний, різьбова частина d1") - 5 шт.; арт.ІIURE01R21FA1 / Розширювальний бак "Іmега" RV 500 (500л. вертикальний, різьбова частина d1 1/4") - 2 шт.; арт.ZIEFD0AZA3345/ Розширювальний бак "Іmега" VСР 325-8 (8л.) - 8 шт.; арт.ІІІРL00W01DC1/ Бак для сонячних систем "Іmега" S24 (24л., різьбова частина d3/4") - 4 шт.; арт.IIJPL01W01DA0/ Бак для сонячних систем "Іmега" SV35 (35л., різьбова частина d3/4") - 4 шт.; 3) вироби з чорних металів:фланець для гідроакумулятора 1" /145мм SТН24, - 200 шт.
З метою здійснення митного оформлення товару позивачем було подано відповідачу митну декларацію № UA1101100/2020/018336 від 15.12.2020 року.
Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивачем були надані наступні документи: пакувальний лист № 672; рахунок-фактура (інвойс) № 2.182/Z від 10.12.2020 року; міжнародна товарно-транспортна накладна № 349125 від 10.12.2020 року; декларація про походження товарів № 2.182/Z від 10.12.2020 року; рахунок-фактура на надання транспортно-експедиційних послуг № СФ-0002803 від 11.12.2020 року; документи про підтвердження вартості перевезення товарів від 10.12.2020р.; прайс-лист від 19.09.2020р.; доповнення до контракту № 1 від 19.09.2019р.; доповнення до контракту № 3 від 10.12.2019р.; зовнішньоекономічний контракт на поставку товарів № ІТZIL-UАКК-ІТ2 від 19.09.2019 року; договір про надання послуг митного брокера № С67/19 від 23.09.2019 року; договір - заявка на перевезення вантажу від 08.12.2020 року; документи на товар - IMERA 2019 ч.1; документи на товар - IMERA 2019 ч.2); копія митної декларації від 11.12.2020 року.
В рамках проведеної консультації відповідачем було надіслано повідомлення на адресу позивача, в якому, зокрема, було зазначено, що за результатами здійснення митного контролю з урахуванням ризиковості операції з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у відповідності вимог п.2-3 ст. 53 МКУ, протягом 10 календарних днів додатково необхідно надати (за наявності) такі додаткові документи: інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджуються вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезенного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (транспортно-експедиційні витрати); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прескуранти (прайс-листа) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом від 16.12.2020 року № 16/12-1 позивач повідомив про те, що усі можливі документи були подані у повному обсязі, надати додаткові документі немає можливості. Однак, разом з цим, були подані переклади на українську мову прайс-листа та інвойсу.
20 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю НВП КАРПОЛ КЕМІКАЛЗ та фірмою Se.Fa srl був укладений зовнішньоекономічний контракт на поставку товарів № ITSF-UAKK-IT1 (далі - контракт).
Відповідно до п. 1.1. Контракту, продавець (фірма Se.Fa srl) продає, а покупець купує на умовах EXWORKS (Інкотермс 2010) товари народного споживання, обладнання для систем водопостачання та інші товари відповідно до асортименту, зазначеного у додатках, які є невід`ємною частиною контракту.
В межах укладеного між позивачем та фірмою Se.Fa srl контракту, в грудні 2020 року було здійснено поставку товару на митну територію України, відповідно з додатком № 1 від 20.01.2020 року до контракту № ITSF-UAKK-IT1, а саме, вироби з вулканізованої гуми, крім твердої: apT.F0A0089 / Мембрана 24 LT EPDM D.80 - 525 шт.; apT.F0A0259 / Мембрана 24 LT EPDM D.90/120 - 1050 шт.; apT.F0A0180 / Мембрана 35/50 LT EPDM D .80 - 80 шт.; apT.F0A0182 / Мембрана 35/50 LT EPDM D .90/120 - 400 шт.; apT.F0A0092 / Мембрана 50/80 LT EPDM - 15 шт.; apT.F0A0257 / Мембрана 80/100 LT WITH HOLE - 30 шт.; apT.F0A0267 / Мембрана 80/100 LT EPDM - ЗО шт.; apT.F0A0240 / Мембрана 100/150 LT EPDM D.80 - 24 шт.; apT.F0A0276 / Мембрана 150/200 LT EPDM D.150 WITH HOLE - 12 шт.; apT.F0A0262 / Мембрана 200/300 LT EPDM - 10 шт.; apT.F0A0233 / Мембрана 500/750 LT EPDM WITH HOLE - 6 шт.
З метою здійснення митного оформлення товару позивачем було подано відповідачу митну декларацію № UA110110/2020/018335 від 15.12.2020 року.
В рамках проведеної консультації відповідачем було надіслано повідомлення на адресу позивача, в якому, зокрема, було зазначено, що за результатами здійснення митного контролю з урахуванням ризиковості операції з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у відповідності вимог п.2-3 ст. 53 МКУ, протягом 10 календарних днів додатково необхідно надати (за наявності) такі додаткові документи: інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджуються вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезенного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (транспортно-експедиційні витрати); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прескуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом від 16.12.2020 року № 16/12-1 позивач повідомив про те, що усі можливі документи були подані у повному обсязі, надати додаткові документі немає можливості. Однак, разом з цим, були подані переклади на українську мову прайс-листа та інвойсу.
Спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення відповідачем рішень про коригування митної вартості товарів № UA 110110/2020/300048/1 від 16.12.2020 року та № UA 110110/2020/300047/1 від 16.12.2020 року
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.
Відповідно до частини 1статті 1 Митного Кодексу України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою та другою статті 52 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до приписів статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, що встановлені частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, такі як: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частин першої та другої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини п`ятої вказаної статті Митного кодексу України, митному органу, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, надано право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митниці мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митницею та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 Митного кодексу України).
Статтею 58 Митного кодексу України, передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
При цьому, згідно норм Митного кодексу України, митницею при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному декларантом.
Аналізуючи наведені норми у своїй сукупності суд зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
У той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації
Наявність у митниці обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною законодавець пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному орган право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, митний орган має зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.
Щодо рішення про коригування митної вартості від 16.12.2020 року № UA 110110/2020/300048/1, суд зазначає наступне.
Підставами для невизнання митної вартості та прийняття рішення про її коригування слугували наступні обставини.
Так, митний орган зазначає, що поставка товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту від 19.09.2019 № ITZIL- UAKK-IT2 з "ZILIO INDUSTRIES SPA, пунктом 1.1 якого передбачено, що продавець продає, а покупець купає на умовах EXWORKS ( Інкотермс -2010) товари в асортименті згідно додатків, які є невідємною частиною контракту. Декларантом надано до ЕМД додаток до контракту від 19.09.2019 №1 у якості, що не дає можливості перевірити числові та інші відомості та має не чітке зображення з умовами поставки: EXWORKS - Vizenza - що не відповідає відомостям, внесеним декларантом до ЕМД графи 22: EXW POZZOLEONE та документам що надані до митного оформлення, а саме СМР 349125 - місце завантаження вантажу POZZOLEONE, що свідчить про відсутність складових митної вартості, передбачених статтею 58 МКУ- витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Судом встановлено, що відповідно до п. 1.1. контракту, продавець фірма ZILIO INDUSTRIES Spa продає, а покупець купує на умовах EXWORKS (Інкотермс 2010) товари народного споживання, обладнання для систем водопостачання та інші товари відповідно до асортименту, зазначеному у додатках, які є невід`ємною частиною контракту.
Позивачем до митного оформлення надано додаток №1 від 19.09.2020 року у якості, що не давала можливості перевірити числові та інші відомості та мала не чітке зображення.
Звертаючись до суду з позовною заявою позивачем також було надано копію додатку №1 від 19.09.2020 року у якості, що не дає можливості встановити зміст такого документу, оскільки не має чіткого зображення.
На ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року про необхідність надання належної якості доказів, позивачем знову надано копію додатку №1 від 19.09.2020 року у якості, що не дає можливості встановити зміст такого документу, оскільки не має чіткого зображення.
В свою чергу, відповідно до вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України, обовязковими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності.
Отже, додаток №1 від 19.09.2020 року є обовязковим документом, який підтверджує числові значення складових митної вартості і, відповідно саму митну вартість товару, поставленого за митною декларацією UA110110/2020/018336 від 16.12.2020 року.
За таких обставин, суд погоджується з доводами відповідача, що подання до митного органу додатку №1 від 19.09.2020 року, з якого не можливо встановити який саме товар було поставлено та за якою ціною, позбавило можливості перевірити числові та інші відомості, оскільки такий документ мав не чіткого зображення.
Відповідно до вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України, обовязковими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Додатком №1 від 19.09.2020 року до контракту зазначено умови поставки EXWORKS Vizenza.
Отже, додатком №1 до контракту, який є невід`ємною частиною контракту, установлено умови поставки EXWORKS Vizenza.
В свою чергу, відповідно до графи 20 ЕМД зазначено умови поставки EXW POZZOLEONE, що узгоджується з даними СМР 349125 місця завантаження POZZOLEONE.
Відповідно довідки ТОВ «Євро Трак Сервіс» від 12.10.2020 року №01/12/2020 вартість транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажу відповідно СМР 349125 від 10.12.2020 року автомобілем НОМЕР_1 / НОМЕР_2 по маршруту POZZOLEONE Чоп враховуючи вантажно-розвантажувальні роботи (в сумі 200 грн.) склали 59 680 грн.
Відповідно до Офіційних тлумачень торгівельних термінів Правил Інкотермс- 2010, EXW (Ex Works) - Франко-завод.
Термін "франко-завод" означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.
Відповідно до п.п. 4.5., 4.6 контракту, покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця відвантаження та надати продавцю координати транспортних агентів/операторів перевезення, продавець зобов`язаний за власний рахунок завантажити в транспорт товар, який пройшов експортне очищення, в узгоджену дату, у зазначеному місці відвантаження та повідомити про це покупця на протязі 24 годин.
Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідно до додатку № 2 від 19.09.2019 року, умови поставки визначені, як EXWORKS Vicenza-Pozzoleone та відповідають вимогам п. 1.1. контракту та інформації, яка була зазначена у митній декларації у графі 22: EXW POZZOLEONE, відповідно до наданих документів на перевезення вантажу, саме у Pozzoleone був завантажений товар для доставки його на митну територію України. Вказує, що до митного оформлення надавався додаток №2 від 29.09.2020 року під кодом 4103.
При цьому, судом встановлено, що позивачем ні до митного органу ні до суду не було надано додаток № 2 ні від 19.09.2020 року ні від 29.09.2019 року, яким би були змінені умови поставки з EXWORKS Vicenza на EXWORKS Vicenza-Pozzoleone. В графі 44 ЕМД під кодом 4103 зазначено документ з номером 1 від 19.09.2020 року.
Отже, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами зміну умов поставки товару та не усунуто розбіжності в наданих документах з даного питання.
В свою чергу, позивачем були надані документи на підтвердження транспортування вантажу, а саме: Договір-заявка 08/12 від 08.12.2020р., рахунок-фактура № СФ-0002803 від 11.12.2020р. та довідка від перевізника вантажу на підтвердження вартості транспортно-експедиційних послуг.
Відповідно договору -заявки 08/12 від 08.12.2020 року на адресу компанії ТОВ «Євро Трак Сервіс» датою навантаження є 11.12.2020 року, вантажовідправник ZILIO INDUSTRIES, адреса POZZOLEONE, ціна наданих послуг становить 3000 Євро за маршрутом Італія Чоп-Дніпро.
Наданий рахунок-фактура №СФ-0002803 від 11.12.2020 року містить три різні складові: транспортні послуги по маршруту POZZOLEONE (Італія) п/п Чоп, транспортний засіб НОМЕР_3 з ціною послуги 59 680 грн.; транспортні послуги по маршруту SantAlberto (Італія) п/п Чоп, транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з ціною послуги 10 320 грн., транспортні послуги по маршруту п/п Чоп м. Дніпро, транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з ціною 34 364 грн.
Позивачем митну вартість заявлено з урахуванням витрат на транспортування у розмірі 59 480 грн. та 200 грн. витрат на навантаження.
З досліджених доказів, які надані на підтвердження витрат на транспортування вбачається, що сума витрат на транспортування у розмірі 59 480 грн. та 200 грн. витрат на навантаження є виключно сумою, яка була виставлена перевізником за транспортні послуги по маршруту POZZOLEONE (Італія) п/п Чоп, транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на підставі рахунку-фактури №СФ-0002803 від 11.12.2020 року.
Оскільки в даному випадку, пунктом розвантаження товару є місто Дніпро, а доказів на підтвердження витрат на транспортування з POZZOLEONE (Італія) до м. Дніпро позивачем не надано, суд погоджується з доводами відповідача щодо непідтвердження заявленої суми витрат на транспортування.
Позивачем ні до митного органу ні до суду не було надано доказів які б спростовували зазначене, зокрема не було надано договору з перевізником та документів на підтвердження сплати наданих послуг перевезення вантажу.
При цьому, судом не приймаються посилання відповідача на відсутність доказів 100% попередньої оплати товару, передбаченої умовами пункту 3.2 контракту, оскільки наданим до митного оформлення додатком до договору № 3 від 10.12.2020 допускається оплата товару протягом 30 днів з моменту його відвантаження. Дана угода підписана 10.12.2020 року, що спростовує твердження відповідача про її підписання після відвантаження партії товару.
До митного оформлення надавався додаток до контракту № 3 від 10.12.2020р., а відповідно до даних, які містяться у міжнародній товарно-транспортній накладній № 349125, завантаження товару відбувалось 10.12.2020р., тобто в день укладання додаткової угоди. Відповідно до п. 3.2. зазначеного додатку, допускається оплата протягом 30 днів з моменту відвантаження товару.
Щодо рішення про коригування митної вартості від 16.12.2020 року № UA 110110/2020/300047/1, суд зазначає наступне.
Підставами для невизнання митної вартості та прийняття рішення про її коригування слугувало надання декларантом документів, що не містять відомостей, що підтверджують значення складових митної вартості товарів.
Відповідачем зазначено, що відповідно до п.2.2, 2.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.12 № 631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст.254 Митного кодексу України, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій.
Позивачем за даною поставкою не було надано до митного органу перекладу наданих документів, у звязку з чим суд погоджується з твердженнями відповідача, що зазначене є порушенням вищенаведених вимог чинного законодавства.
Зокрема суд погоджується з висновком митного органу щодо відсутності підтвердження складових митної вартості, а саме витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту, або іншого місця ввезення на митну територію України, з наступних підстав.
Пунктом 1.1 зовнішньоекономічного контракту № ITSF-UAKK-IT1 з фірмою Se.Fa srl від 20.01.2020 року передбачено, що продавець продає, а покупець купує на умовах EXWORKS (Інкотермс 2010) товари в асортименті згідно додатків, які є невідємною частиною контракту.
Відповідно додатку №1 від 20.01.2020 року до контракту заявлені умови поставки EXWORKS RAVENNA.
Митну вартість заявлено з урахуванням витрат на транспортування 10 220 грн. та 100 грн. на навантаження.
Позивачем були надані документи на підтвердження транспортування вантажу, а саме: Договір-заявка 08/12 від 08.12.2020р., рахунок-фактура № СФ-0002803 від 11.12.2020р. та довідка від перевізника вантажу на підтвердження вартості транспортно-експедиційних послуг.
З досліджених доказів, які надані на підтвердження витрат на транспортування вбачається, що сума витрат на транспортування у розмірі 10 220 грн. та 100 грн. на навантаження, є виключно сумою, яка була виставлена перевізником за транспортні послуги по маршруту SantAlberto (Італія) п/п Чоп, транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з ціною послуги 10 320 грн., на підставі рахунку-фактури №СФ-0002803 від 11.12.2020 року.
Оскільки в даному випадку, пунктом розвантаження товару є місто Дніпро, а доказів на підтвердження витрат на транспортування з SantAlberto (Італія) до м. Дніпро позивачем не надано, суд погоджується з доводами відповідача щодо непідтвердження заявленої суми витрат на транспортування.
Позивачем ні до митного органу ні до суду не було надано доказів які б спростовували зазначене, зокрема не було надано договору з перевізником та документів на підтвердження сплати наданих послуг перевезення вантажу.
В позовній заяві позивачем зазначено, що сума 3000 EUR є ціною, що встановлювалась за домовленістю сторін з урахуванням курсу Євро на день укладення договору. Зазначена сума, відповідно до рахунку-фактури № СФ- 0002803 складається з:1) транспортних послуг по маршруту Pozzoleone - п/п Чоп - у сумі 59 680 грн.; 2)транспортних послуг по маршруту SantAlberto - п/п Чоп - у сумі 10 320 грн.; 3) ранспортних послуг по маршруту п/п/ Чоп - м. Дніпро - у сумі 34 364 грн. Разом вартість послуг складає 104364 грн., що станом на 11.12.2020р. за офіційним курсом валют складає 3000 EUR.
З даного приводу суд звертає увагу позивача на відсутність та ненадання ні до митного органу ні до суду договору про надання послуг перевезення, укладеного між ним та перевізником, з якого можливо було б встановити умови надання послуг перевезення, зокрема і щодо оплати таких послуг.
Окремо суд звертає увагу, що транспортні витрати як складова митної вартості товару, мають бути підтверджені документально щодо кожної поставки товару за окремою митною декларацією, оскільки впливають на вартість товару, заявленого в таких митних деклараціях.
В даному випадку, позивач при здійсненні митного оформлення двох різних декларацій за товаром з Італії надав документи, які підтверджують вартість їх перевезення в цілому, але не підтверджують вартість перевезення щодо кожної окремої поставки за двома окремими митними деклараціями від 15.12.2012 року.
Також, суд погоджується з доводами відповідача щодо ненадання до митного органу попередніх інвойсів, завірених копій прайс-листів та митних декларацій країни відпоравлення, оскільки зазначене не спростовано в ході розгляду справи судом.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за наданими до митного оформлення документами, здійснений позивачем розрахунок заявленої митної вартості не підтверджується, а надані відомості не базуються на обєктивних, документально підтверджених даних.
В свою чергу, позивачем не було спростовано розбіжності та невідповідності встановлені митним органом при здійсненні контролю.
Отже, суд вважає, що на підставі наданих декларантом документів, митний орган не мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності документів чи розрахунків, поданих позивачем, а також у відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи містили дійсні розбіжності, які давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості.
Відповідно до п. 6 статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За положеннями статті 33 Митного кодексу України, митні органу використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що місятяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
Відповідно до вимог статті 59 Миного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Згідно частини 1-4 статті 60 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
Таким чином, відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про ненадання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару та надано докази правомірності дій при прийнятті рішень про коригування митної вартості, у тому числі у частині обґрунтованості прийнятої у цих рішеннях ціни за одиницю товару та застосування другорядного методу.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваних рішень Дніпровської митниці Держмитслужби, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх рішень, натомість, позивачем не доведено та непідтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 262-264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП КАРПОЛ КЕМІКАЗЛ" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська