Справа № 520/7398/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 р. Справа № 520/7398/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., м. Харків, по справі № 520/7398/21

за позовом ОСОБА_1

до Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту ГУПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.04.2019 перерахунок основного розміру пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення, на підставі довідки № ФХ-119655/ВСЗ від 22.02.2021, наданої Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.04.2019 року за формою згідно додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення та без обмеження граничним розміром з нарахуванням компенсації за несвоєчасну виплату пенсії з 01.04.2019 згідно з постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що пенсійним органом протиправно не перераховано позивачу пенсію з 01.04.2019, виходячи з грошового забезпечення, визначеного Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в довідці №ФХ-119655/ВСЗ від 22.02.2021. Вважає, що перерахунок та виплата його пенсії має здійснюватися відповідачем без обмеження максимальним розміром. Крім того стверджує про наявність підстав для виплати йому компенсації втрати частини доходів за порушення строків виплати частини основного розміру пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 по справі № 520/7398/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок основного розміру пенсії на підставі довідки №ФХ-119655/ВСЗ від 22.02.2021, наданої Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та виплатити суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 726 (сімсот двадцять шість) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 по справі № 520/7398/21 в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо нарахування компенсації за несвоєчасну виплату пенсії з 01.04.2019 згідно з постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на приписи ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, стверджує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу компенсації за несвоєчасну виплату пенсії, оскільки з наведених норм слідує, що механізм компенсації втрати частини доходів застосовується адміністративним органом автоматично та імперативно (безальтернативно) у разі настання події несвоєчасної виплати доходу, тобто безвідносно до події реальної виплати. У зв`язку з чим, вважає, що оскільки судом першої інстанції встановлено факт отримання заявником виплат за пенсією не у повному обсязі, внаслідок не проведення перерахунку основного розміру пенсії з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, то в даному випадку немає правових підстав для звільнення відповідача від виконання обов`язку, встановленого ст. 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Вказує, що такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 20.02.2018 по справі №336/4675/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17 та від 03.07.2018 по справі №521/940/17.

Відповідач правом відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області і отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року по справі 520/15599/2020 ХОТЦК та СП складено та направлено до Головного управління ПФУ в Харківській області довідку № ФХ-119655/ВСЗ від 22.02.2021 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 р. для перерахунку пенсії з зазначенням відповідних складових. Проте перерахунок відповідачем не проведено.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо непроведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення № ФХ-119655/ВСЗ від 22.02.2021, наданої Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки та зобов`язання відповідача провести з 01.04.2019 перерахунок основного розміру пенсії позивачу на підставі вказаної довідки, суд першої інстанції виходив з того, що у ГУ ПФУ в Харківській області після одержання від Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 № ФХ-119655/ВСЗ від 22.02.2021, виник обов`язок перерахувати пенсію ОСОБА_1 та здійснити виплату її, починаючи з 01.04.2019, оскільки позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, зважаючи на те, що перерахунок пенсії позивача у 2018 року проведено на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка не містила усіх складових.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача, у розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження граничним розміром, суд першої інстанції виходив з їх передчасності, оскільки наразі відсутні підстави вважати, що перерахунок пенсії позивача відбудеться із розміру меншого, ніж 90% грошового забезпечення або з встановленням обмеження максимальним розміром, оскільки такий перерахунок ще не проводився.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу, суд першої інстанції виходив з їх передчасності, оскільки позивач просить нарахувати компенсацію на ще невиплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація, а тому відсутні підстави вважати, що право позивача на отримання компенсації при виплаті пенсії буде порушене відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Конституційний Суд України зазначив, що Основний Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту

В силу приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі по тексту - Закон № 2050-III) від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону № 2050-III).

Статтею 3 Закону № 2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Враховуючи, що позивачу не був нарахований та виплачений дохід у вигляді перерахованої пенсії, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання ГУПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу компенсації за несвоєчасну виплату пенсії згідно з постановою КМУ № 159 від 21.02.2001.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19, від 16.04.2020 по справі № 200/11292/19-а.

Колегія суддів не приймає посилання позивача на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 20.02.2018 по справі №336/4675/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17 та від 03.07.2018 по справі №521/940/17, оскільки відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року № 755/10947/17 суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, якою є наведена вище.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 по справі № 520/7398/21 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк