Справа № 737/615/21
Суддя: Кореньков А. А.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 737/615/21
Провадження № 2-а/737/2/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Коренькова А.А.,

секретаря судового засідання Чередниченка С.О.,

за участі представника позивача Сірого І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Куликівка справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВР ПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Міщенко Вячеслава Миколайовича, Головного управління національної поліції в Чернігівській області

про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

31 серпня 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову поліцейського ВРПП Ніжинського РВП Міщенко В.В. серії БАВ №415887 від 22 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнути судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, 22 серпня 2021 року, позивач керував транспортним засобом Фольксваген Гольф днз НОМЕР_1 та був зупинений поліцейським ВРПП Ніжинського РВП Міщенко В.В. (далі Відповідач-1), який не пояснюючи причини зупинки почав вимагати пред`явити посвідчення водія. Враховуючи, що поліцейський зупинив його безпідставно, тому не мав права вимагати пред`явити документи. Вважає, що постанова складена на нього безпідставно за відсутності будь-яких доказів його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказує, що відповідач ОСОБА_2 не виносив постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, що також свідчить про незаконність винесення на нього оскаржуваної постанови.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Розгляд справи 09.09.2021 року відкладено в зв`язку з неявкою відповідачів.

29.09.2021 року відповідач ОСОБА_3 надав відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає та просить у задоволені позову відмовити повністю. Вказує, що 22.08.2021 року нарядом ГРПП Ніжинського РВП під час патрулювання, від пересічних громадян було отримано повідомлення про те, що водій автомобіля «Фольксваген Гольф» державний номерний знак НОМЕР_1 керуючи автомобілем перебував в стані алкогольного сп`яніння. Причиною зупинки автомобіля стала перевірка інформації про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення, що цілком відповідає положенням ЗУ «Про Національну поліцію». Під час зупинки вищевказаного транспортного засобу було встановлено, що автомобілем керував ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та не мав при собі посвідчення водія. В зв`язку з порушенням ОСОБА_1 вимог п.2.1а ПДР України, на нього було винесено постанову, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП до штрафу в сумі 425 грн.. Також на ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП. Вказує, що при розгляді та оформленні адміністративних матеріалів ним були дотримані вимоги законодавства у зв`язку з чим винесена ним постанова є законною.

Відповідач Головне управління національної поліції в Чернігівській області відзив на позов не надав.

Позивач та відповідачі були належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав зазначених в ньому та просив його задовольнити. Пояснив, що 22 серпня 2021 року на ОСОБА_1 було безпідставно складено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам законодавства, оскільки мітить виправлення. Також в постанові відсутні посилання на докази, які б свідчили про вчинення даного правопорушення ОСОБА_1 .. Не заперечував, що в день винесення постанови 22.08.2021 на ОСОБА_1 також було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. На даний час вказаний протокол перебуває на розгляді в Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області.

Суд, заслухавши пояснення представника поизвача, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши їх в сукупності, проходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 серпня 2021 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 415887, винесену поліцейським ВРПП Ніжинського РВП Міщенко В.В., водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він 22.08.2021 року, о 21 год. 40 хв. в с. Вертіївка по вул. Миру, 2, керував транспортним засобом Фольксваген Гольф, днз НОМЕР_1 не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Даною постановою, за вищевказане адміністративне правопорушення на водія накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., що передбачено санкцією ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено положеннями статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 року (далі ПДР).

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортними засобами.

Згідно п. 2.4. ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частина перша статті 126 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Як встановлено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом статті 251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 78 КАС України).

В той же час, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, звертаючись до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач в позовній заяві, вказує, що він не пред`явив поліцейським посвідчення водія, оскільки поліцейські не повідомили його про підстави зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Разом з тим представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що на позивача 22.08.2021 року було складено крім оскаржуваної постанови, також протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, факт складання на позивача 22.08.2021 року протоколу за адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не заперечується сторонами, а тому відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню судом. Факт складання на позивача 22.08.2021 протоколу про адміністративне правопорушення повністю узгоджується з позицією відповідача про те, що підставою для зупинки транспортного засобу була перевірка інформації про перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, у зв`язку з чим вимога поліцейського до позивача пред`явити документи для перевірки в повній мірі відповідала положенням Закону України «Про національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейським було дотримані вимоги ст. 279 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015. Особі, яка притягується до відповідальності були роз`яснені її права та обов`язки, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 в постанові.

За таких обставин, твердження позивача щодо неправомірності притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП суперечать фактичним обставинам та розцінюється судом критично як позиція захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вказане, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, беручи до уваги межі заявлених позивачем позовних вимог та суть спору, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов до висновку про порушення позивачем п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, а відтак про наявність і події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому відповідач обґрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відтак, спірна постанова є законною, а позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77 - 78, 268 - 272, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 222, 245 КУпАП,

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського ВР ПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Міщенка Вячеслава Миколайовича, та Головного управління національної поліції в Чернігівській області - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги через Куликівський районний суд Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Кореньков А.А.