Справа № 200/12831/19-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

28 вересня 2021 р. Справа №200/12831/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за невиконання рішення суду в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів (87528, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Серова, будинок 1А, ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Костянтинівський міський центр зайнятості (85110, Донецька обл., місто Костянтинівка, площа Перемоги, 8, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів (87528, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Серова, будинок 1А, ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Костянтинівський міський центр зайнятості (85110, Донецька обл., місто Костянтинівка, площа Перемоги, 8, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів щодо не відшкодування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 компенсації оплати праці найманим працівникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за червень 2019 року та серпень 2019 року.

Зобов`язано Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів відшкодувати ОСОБА_1 компенсацію оплати праці найманим працівникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за червень 2019 року та серпень 2019 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення суду набрало законної сили 25 лютого 2020 року та 25 березня 2020 року у справі видано виконавчий лист.

27 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила суд встановити відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати Обласний центр медико - соціальної експертизи подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення № 200/128314/19-а від 05 грудня 2019 року.

В обґрунтування заявленої заяви позивач зазначає, що рішення суду залишається не виконаним, а тому наявні підстави для застосування судового контролю.

Розглянувши заяви позивача, суд зазначає наступне.

Згідно статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Положеннями ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в цьому рішенні, яке набрало законної сили.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відповідно до частини 3 статті 14 КАС України невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).

Правові норми, закріплені у частини 1 статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, частини 6 статті 246, п.4 частини 1 статті 322, пп."ґ" п.4 частини 1 статті 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Враховуючи те, що судове рішення не виконано заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій справі підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 248, 249, 256, 294, 295, 297, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за невиконання рішення суду в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів (87528, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Серова, будинок 1А, ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Костянтинівський міський центр зайнятості (85110, Донецька обл., місто Костянтинівка, площа Перемоги, 8, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 200/12831/19-а та зобов`язати Донецьке обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів надати суду звіт про виконання рішення суду протягом тридцяти днів з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 28 вересня 2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справа була розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя К.Е. Абдукадирова