Справа № 640/25361/19
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 640/25361/19

адміністративне провадження № К/9901/25707/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року у справі №640/25361/19 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на посаді,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генеральної прокуратури України від 15.11.2019р. № 1565ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу розгляду звернень громадян управління організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Генеральної прокуратури та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 20.11.2019;

- поновити ОСОБА_1 на відповідній посаді в органі прокуратури України з 20.11.2019;

- стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 20.11.2019р. по дату винесення судового рішення.

04 березня 2021 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 13 липня 2021 року.

02 серпня 2021 року ухвалою Верховного Суду зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду касаційної інстанції касаційної скарги у новій редакції з належним обґрунтуванням зазначеної позивачем підстави касаційного оскарження судових рішень, визначених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, на якій подається касаційна скарга.

08 вересня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у якій заявник касаційної скарги зазначає, що слід відступити від таких існуючих правових висновків щодо застосування пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», пункту 19 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ, а також застосування наказу Генерального прокурора України №221 від 03.10.2019 «Про затвердження порядку проходження прокурорами атестації»:

- який викладений у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі №200/13482/19-а, а саме: «Судами першої та апеляційної інстанції зроблено правомірний висновок що відповідно до пункту 10 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-ІХ подана позивачем заява, для визначення її відповідності вимогам закону, мала містити у собі такі відомості: про переведення на посаду прокурора в обласну прокуратуру; про намір пройти атестацію; про надання згоди на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації».

- який викладений у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2021 року, справа №640/8497/20, а саме: «Законом №113-ІХ визначено безальтернативну умову переведення прокурорів, які на день набрання чинності цим Законом займали посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах на посади прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, а саме у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим Законом».

Перевіряючи доводи щодо обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень, визначеної пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, Суд виходить з наступного.

Твердження позивача про необхідність відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі №200/13482/19-а, є необґрунтованими, оскільки обставини зазначених справ є різними, з огляду на те, що у цій справі, як зазначає сам позивач, він відкликав заяву про намір перейти до Офісу Генерального прокурора, а предметом дослідження у справі №200/13482/19-а була заява, подана позивачем у встановлений строк та висловлено намір пройти атестацію для переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі.

Також Судом установлено, що правовідносини у справах №640/8497/20 та у справі №640/25361/19 справі, не є тотожними (подібними), оскільки предметом спору у цій справі є протиправність звільненні з прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», натомість предметом спору у справі №640/8497/20 є зобов`язання Офісу Генерального прокурора допустити прокурора до проходження третього етапу атестації, передбаченого Порядком проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року №221.

Крім того, позивач не зазначає нормативно-правового обґрунтування відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у зазначених постановах Верховного Суду. Наведені позивачем доводи та аргументи заявника зводяться до довільного тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України, тому посилання скаржника на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, є безпідставними.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням скаржником у касаційній скарзі підстави для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначеною пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Судом установлено, що заявником касаційної скарги не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 02 серпня 2021 року, а саме не викладено з належним обґрунтуванням скаржником у касаційній скарзі підстави для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали заявником касаційної скарги не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху.

За приписами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року у справі № 640/25361/19 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на посаді - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Шевцова

Судді Н. А. Данилевич

В. Е. Мацедонська