Справа № 2а-4073/11
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

27 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 2а-4073/11 пров. № А/857/10217/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шавеля Р. М.
суддів -Глушка І. В.
Кузьмича С. М.

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 листопада 2012 року про закриття провадження у справі № 2а-4073/11 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з додатковою відповідальністю «Плодорозсадник» (Закритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Плодорозсадник»), Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ТзОВ «Маркет Сервіс Обухівський», ТзОВ «Маркет Сервіс Святошинський», ТзОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_1 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , про визнання недійсними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2021р. в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено; апеляційну скаргу на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26.11.2012р. про закриття провадження у справі № 2а-4073/11 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків скерування до апеляційного суду оригіналу документа про сплату судового збору та повторного заявлення обгрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із вказівкою на поважні причини його пропуску.

Згідно з повідомленнями про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 786 та № 778 копію зазначеної ухвали представник скаржника та скаржник особисто отримали 16.08.2021р. та 17.08.2021р. відповідно.

На виконання ухвали суду від 05.08.2021р. ОСОБА_1 скерував повторне клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 26.11.2012р. у справі № 2а-4073/11 (передане судді доповідачу 14.09.2021р.)

В обгрунтування заявленого клопотання посилається на те, що йому не було відомо про судове засідання 12.11.2012р. і про прийняте рішення, оскільки він не отримував жодного виклику. Неодноразово звертався у 2012-2013 роках із клопотаннями про ознайомлення з матеріалами справи, проте лише одного разу 19.05.2016р. зміг частково ознайомитися з матеріалами справи (82 сторінки першого тому справи), оскільки закінчувався робочий день. Зазначає, що 19.05.2016р. безпосередньо з оскаржуваною ухвалою суду не ознайомився і таку не було йому вручено. В подальшому, коли приходив до суду для продовження ознайомлення з матеріалами справи, йому повідомляли що справа відсутня в архіві, оскільки знаходиться в кабінеті голови суду.

Також скаржник вказує, що є діючим військовослужбовцем, перебував у відрядженні в зоні АТО, характер його служби не дозволяє з`явитися до суду у будь-який час для ознайомлення з матеріалами справи, так як служба закінчується після 18 год. При цьому зазначає, що він не є юристом, який володіє необхідними знаннями щодо правил та строку оскарження будь-яких судових рішень.

Після укладення з адвокатом договору про надання правничої (правової) допомоги, 06.05.2021р. дізнався про оскаржувану ухвалу суду.

Вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду пропущено з поважних причин.

Щодо сплати судового збору зазначає, що він є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Оцінюючи в сукупності наведені заявником обставини, суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цим Кодексом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України строки на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Приписи пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

При цьому, обов`язковим процесуальним наслідком визнання судом неповажними причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду є відмова у відкритті апеляційного провадження.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29 січня 2016 року у справі «Устименко проти України» зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

При цьому Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як уже зазначалося в ухвалі апеляційного суду від 05.08.2021р., підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги. Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При постановленні ухвали суду апеляційним судом враховану правову позицію, яка викладена в ухвалі Верховного Суду від 15.02.2018р. у справі №800/499/17, де зазначено, що строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин.

З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Як слідує з вищевикладеного, причиною пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження ухвали Рівненського міського суду Рівненської обл. є необізнаність апелянта про наявність оскаржуваної ухвали суду від 26.11.2012р.

Разом з тим, наведені доводи щодо поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів вважає необгрунтованими, при цьому у задоволенні заявленого клопотання слід відмовити з сукупності таких причин.

Як слідує з матеріалів справи, згідно відмітки на одній із поданих заяв про ознайомлення з матеріалами справи, 19.05.2016р. скаржник ознайомився з матеріалами справи (Т.2 а.с. 434), тобто з 19.05.2016р. був обізнаний про рух справи в цілому.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що він є діючим військовослужбовцем та перебував у відрядженні в зоні АТО, оскільки згідно представлених апеляційному суду документів (копії витягів із наказів від № 156 від 03.06.2015р., № 219 від 05.08.2015р., довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції) ОСОБА_1 в період з 03.06.2015р. по 05.08.2015р. брав участь в антитерористичній операції, тобто перебування скаржника в зоні АТО було ще до 19.05.2016р. (моменту ознайомлення з матеріалами справи).

Згідно з частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Законом України від 22.12.2005р. № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» забезпечено доступ до судових рішень, ухвалених судами загальної юрисдикції, та запроваджено ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Щодо доводів скаржника про те, що характер його служби не дозволяє з`явитися до суду у будь-який час для ознайомлення з матеріалами справи, так як служба закінчується після 18 год., а також і те, що він не є юристом, який володіє необхідними знаннями щодо правил та строку оскарження будь-яких судових рішень, колегія суддів зазначає, що будучи зацікавленим у розгляді справи № 2а-4073/11, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості укласти відповідний договір про надання правничої (правової) допомоги чи звернутися в центр надання безоплатної правової допомоги.

Додатково колегія суддів враховує, що апелянтом, який є третьою особою по справі, оскаржується ухвала суду від 26.11.2012р. зі спливом восьмирічного строку після її винесення.

За таких умов ОСОБА_1 мав «поза розумним сумнівом» реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення суду.

Водночас, твердження апелянта про вчинення йому працівниками суду перешкод в ознайомленні з матеріалами справи не підтверджено відповідними доказами, при цьому останній не звертався із заявами, скаргами на такі дії до керівництва суду тощо.

Натомість, у справі наявні заяви ОСОБА_1 від 31.03.2016р., від 04.04.2016р. про ознайомлення з матеріалами справи, на яких проставлено резолюції щодо забезпечення ознайомлення заявника із матеріалами справи (Т.2 а.с. 434-436,438).

Будь-яких резолюцій щодо позбавлення заявника ОСОБА_1 такого права на зазначених заявах немає.

Таким чином, розглядуваний випадок не зумовлений будь-якими особливими і непереборними обставинами. Наведені причини поновлення строку на апеляційне оскарження не виправдовують продовження розгляду справи через значний проміжок часу.

Звідси, зазначена сукупність обставин складає переконливий висновок про відсутність поважних причин для поновлення пропущеного строку.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26.11.2012р. про закриття провадження у справі № 2а-4073/11 скерована ОСОБА_1 лише 21.05.2021р., тобто із значним пропуском строку апеляційного оскарження, при цьому скаржником не доведено наявність обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, тому у відкритті апеляційного провадження належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 листопада 2012 року про закриття провадження у справі № 2а-4073/11 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з додатковою відповідальністю «Плодорозсадник» (Закритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Плодорозсадник»), Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ТзОВ «Маркет Сервіс Обухівський», ТзОВ «Маркет Сервіс Святошинський», ТзОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_167 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_1 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 про визнання недійсними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Р. М. Шавель
судді І. В. Глушко
С. М. Кузьмич