Справа № 380/14880/21
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року справа №380/14880/21

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (місцезнаходження: 81100, Львівська область, м.Пустомити, вул.І.Кандиби, 3, ), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Божени Олегівни від 03.08.2021 №66368390 про арешт коштів боржника, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), про накладення арешту на пенсійні виплати, що містяться на рахунку № НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та зняти арешт з таких сум.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що постановою про арешт коштів боржника від 03.08.2021 №66368390, яка прийнята державним виконавцем Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О., було накладено арешт на грошові кошти на рахунках позивача, у тому числі і на картковий рахунок № НОМЕР_2 , що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», на який перераховується пенсія, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику. Накладення арешту пов`язано з виконання постанови № 66368390 від 03.08.2021 року про стягнення виконавчого збору.

Позивач не погоджується з постановою про арешт коштів боржника від 03.08.2021 №66368390, в частині накладення арешту на картку/рахунок для виплат № НОМЕР_2 , з тих підстав, що на арештований рахунок вона отримує пенсію, яка є єдиним джерелом доходів. Інших доходів позивач не отримує, з пенсійної карточки вона сплачує комунальні платежі.

Також наголошує, що у відповідності з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином п`ятдесят відсотків; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків. З огляду на викладене, зазначає, що накладення арешту на кошти на рахунку № НОМЕР_3 , що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» поза межами розміру стягнення у 20% пенсії є протиправним.

Не погоджуючись з даною постановою позивачем було подано заяву до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів ).

Відповідач надав відповідь на зазначену заяву від 11.08.2021 року №28281, в якій зазначив, що такий арешт може бути знято виключно на підставі рішенням суду. За таких умов позивач переконана, що мають місце протиправні дії відповідача, а тому, з метою відновлення порушених прав, звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою від 10.09.2021 вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 21.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач подав до суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи від 23.09.2021 (вх. №69301).

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву від 27.09.21 (вх. №10073ел), в якому заперечив щодо позовних вимог, вказує що 03.08.2021 державним виконавцем на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог пункту 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та абзацу другого частини 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника. Станом на дату звернення до суду, боржником борг не погашено, відомості про надходження коштів на депозитний рахунок відділу щодо погашення заборгованості - відсутні. У відділ, станом на 27.08.2021, відомості, щодо рахунку боржника, на який накладено арешт, про те, що такий є із спеціальним режимом використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, не надходило. Зважаючи на вищевикладене, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для зняття арешту з коштів боржника.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Суд встановив таке.

03.08.2021 державним виконавцем Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. було прийнято постанову від 03.08.2021 №66368390 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови №53366124, виданої Пустомитівським відділом державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області про стягнення виконавчого збору у сумі 109555, 51грн.

03.08.2021 при примусовому виконанні постанови №53366124, виданої Пустомитівським відділом державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області про стягнення виконавчого збору у сумі 109555, 51грн., державним виконавцем Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. було прийнято постанову від 03.08.2021 №66368390 про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Позивач, з постановою №66368390 від 03.08.2021 про арешт коштів боржника не погодилася, тому звернулася до відповідача з заявою, в якій просила вжити заходів щодо закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з її рахунків.

Відповідач надав відповідь на зазначену заяву від 11.08.2021 року №28281, в якій зазначив, що зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч.4 ст.59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходять на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом, а також у випадку, передбаченому п.10 ч.1 ст.34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

За таких умов позивач переконана, що постанова №66368390 від 03.08.2021 про арешт коштів боржника є протиправною та такою, що порушує її права, а тому, з метою відновлення порушених прав, звернулася до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до частини другої ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Згідно з ст.10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейська обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з частиною другою статті 48 Закону №1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з ч. 3 ст. 52 Закону №1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з ст. 68 Закону №1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Зідно з абз. 4,5 ч. 2 ст. 70 Закону №1404-VIII з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону №1404-VIII арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 Закону №1404-VIII арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів, що відповідно до Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція).

Пунктом 8 Інструкції встановлено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону №1404-VIII у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону №1404-VIII, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання виконавчих документів у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, зокрема, є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Отже, здійснюючи примусове виконання виконавчого документу, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону №1404-VIII, повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, накладення арешту та стягнення яких (коштів) заборонено законом, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно з ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VIII.

Як видно з матеріалів справи, в постанові про арешт коштів боржника від 03.08.2021 державний виконавець зазначив, що з метою усунення можливості відчуження майна боржником та на виконання вимог ст.ст. 18, 56 Закону України «Про виконавче провадження», необхідно накласти арешт на кошти боржника, що містяться на рахунках у банках у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрати виконавчого провадження, штрафів 110055,51грн.

При цьому АТ КБ «ПриватБанк», на яке нормами статті 52 Закону №1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника виконало. Зазначене свідчить про те, що банк не визнав рахунок позивача та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Вище викладене підтверджується й довідкою, наданою позивачем, від 16.08.2021 №5P0M9N361T3RFJLE, в якій зазначено, що ОСОБА_1 станом на 16.08.2021 має в АТКБ «ПриватБанк» картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ), на яку отримує пенсійні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

За таких обставин, картка/рахунок позивача, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо) та набули статусу вкладу.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги положення статей 18, 56 Закону №1404-VIII, суд встановив, що державний виконавець, виносячи постанову про арешт коштів боржника від 10.08.2021, діяв у спосіб та в порядку передбаченому Законом №1404-VIII.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, суд зазначає, що п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи щодо організації виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України» від 29 березня 2021 р. № 277 передбачено, що виплата і доставка пенсій та грошової допомоги одержувачам відповідно до Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 р. № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» (Офіційний вісник України, 2021 р., № 1, ст. 43), за місцем їх фактичного проживання у межах України проводиться організаціями, які здійснюють виплату і доставку пенсій та грошової допомоги, визначеними за результатами конкурсу, проведеного Пенсійним фондом України (далі - конкурс).

Пунктом 3 вищезгаданої Постанови передбачено, що до 1 січня 2023 року функції організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України, здійснює національний оператор поштового зв`язку, функції якого виконує акціонерне товариство «Укрпошта».

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що за особистою письмовою заявою пенсіонера, виплата пенсії може здійснюватися за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера, організаціями що здійснюють виплату та доставку пенсій. Пенсію з доставкою за місцем фактичного проживання пенсіонера виплачує акціонерне товариство «Укрпошта».

Отже, арешт на рахунок боржника, на який окрім пенсії може бути зарахована будь-яка виплата (переказ), не унеможливлює отримання позивачем пенсії, оскільки за особистою письмовою заявою пенсіонера виплата пенсії може здійснюватися за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера, а тому накладення арешту на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках у банках не порушує його право на отримання пенсії.

Схожа правова позиція щодо правомірності дій виконавця під час накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, викладена Верховним Судом у постанові від 03.02.2021 року у справі №756/1927/16-ц.

Таким чином, оскільки у матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження того, що рахунок позивача має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, які надходять на цей рахунок заборонено Законом, а позивачем не доведено, та не надано суду жодних доказів, про те, що стягнення з її пенсії відбуваються поза межами розміру у 20% пенсії, суд дійшов висновку, що спірні дії відповідача відповідають та повністю узгоджуються із наведеними нормами закону.

Наведені висновки суду також узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у подібних правовідносинах у постанові від 10.06.2021 у справі №520/4794/2020.

Слід також зазначити, що суд не може брати до уваги клопотання позивача з долученими до нього документами від 23.09.21 (вх. 69301), оскільки такі не стосуються предмету доказування, а тому відповідно до ст. 73 КАС України не є належними.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналізуючи вищевикладене та беручи до уваги наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 73, 77, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (місцезнаходження: 81100, Львівська область, м.Пустомити, вул.І.Кандиби, 3, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Судові витрати покладаються на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.