Справа № 420/3971/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3971/21
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Шляхтицького О.І. , Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року у справі № 420/3971/21 за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Одеської міської ради про припинення права на виконання будівельних робіт та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою у якій просило суд:

- припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 22 від 27.08.2019 року «Реконструкцію частини житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , з виділом у самостійну одиницю без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані: АДРЕСА_1 , поданого ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок привести самочинно збудований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до договору дарування від 20.08.2019р. №1607.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що під час комісійного обстеження фахівцями контролюючого органу встановлено виконання робіт з улаштування прибудови до частини житлового будинку, у зв`язку з чим змінено геометричні розміри фундаменту у плані. Також, установлено виконання робіт з надбудови приміщень другого поверху. При цьому, у разі зміни геометричних параметрів об`єкта, такі роботи кваліфікуються як реконструкція. Вказане особливо стосується збільшення геометричних розмірів об`єкта у плані, оскільки може вплинути на прилеглі території та об`єкти. За таких умов, замовник робіт з реконструкції повинен отримати у встановленому порядку містобудівні умови та обмеження. Натомість, у реєстрі будівельної діяльності відсутні відомості щодо наявності містобудівних умов на проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 на думку позивача, у повідомленні про початок виконання будівельних робіт № ОД 22 від 27.08.2019 року наведено недостовірні дані, оскільки фактично відбулася зміна геометричних розмірів об`єкта за рахунок прибудови, орієнтовною площею 116кв.м. на самовільно захопленій земельній ділянці, що належить територіальній громаді м.Одеса. Між тим, документи, які посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.

Відповідач ОСОБА_1 з позовними вимогами не погоджувалась з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву зазначаючи про відсутність в Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради правих підстав для звернення до суду з даним позовом. Також, на думку відповідача, лише у разі, якщо суб`єкт містобудування у встановлений строк добровільно не виконав вимоги приписі в Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради виникає право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта. До того ж, перевірка даних, наведених у повідомленні про початок будівельних робіт, проводиться протягом трьох місяців з дня подання такого повідомлення. Крім того, до повноважень Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не віднесено проведення комісійного обстеження об`єкта будівництва. Як стверджує відповідач, договір дарування від 20.08.2019р. не містить техніко-економічних показників об`єкта нерухомого майна, його етажності та інших технічних відомостей необхідних для приведення об`єкта нерухомого майну до попереднього стану. На думку відповідача, наявний у матеріалах справи договір дарування від 20.08.2019р. не є належним та допустимим доказом, оскільки одержаний із порушенням встановленого законом порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року у справі № 420/3971/21 адміністративний позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради задоволено.

Припинено право на початок виконання будівельних робіт на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ОД 22 від 27.08.2019, подане ОСОБА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок привести самочинно збудований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до договору дарування від 20.08.2019 року № 1607.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції вказав на те, що за результатами здійснення перевірки дотримання суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства щодо об`єкту за адресою АДРЕСА_1 , було встановлено факт самочинного будівництва, реконструкція здійснювалася відповідачем не відповідно до поданого повідомлення. З урахуванням того, що первинно у відповідача у власності була частка житлового будинку у 33,4 кв. м, а у повідомленні про початок виконання будівельних робіт зазначено 299,5 кв.м загальна площа після здійснення відповідних робіт, наявна зміна геометричних розмірів фундаментів у плані, що не відповідає визначеним цілям реконструкції. Таким чином, окружний адміністративний суд дійшов висновку щодо необхідності приведення самочинно збудованого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до договору дарування від 20.08.2019 року № 1607, тобто у 33,4кв.м. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що відповідачем не спростовано встановлених перевіркою обставин щодо значного збільшення загальної площі будинку зі зміною геометричних розмірів фундаментів. Також, тримісячний строк, із дня подання документів, встановлений лише у разі необхідності проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Проте, перевірку за результатами якої позивач звернувся до суду з даним позовом проведено на підставі звернення фізичної особи про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Не погодившись із вищеозначеним рішенням окружного адміністративного суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, а тому відповідачка просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідачка зазначає, що судом першої інстанції не було застосовано п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2020р. №219 «Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду» на підставі якого дію постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №533 «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» зупинено до початку виконання функцій і повноважень Державною інспекцією містобудування України. Також, окружним адміністративним судом не було застосовано ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині щодо порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. На думку скаржниці, позивач повинен був протягом трьох місяців, з дня подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, провести позапланову перевірку та за її результатами, у разі виявлення недостовірності відомостей у такому повідомленні, порушення містобудівного законодавства, скласти акт перевірки, протокол та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. У подальшому, протягом двох місяців, з дня закінчення строку для усунення порушень вимог містобудівного законодавства, звернутися до суду з позовом про припинення права на виконання будівельних робіт. Відповідачка також акцентує увагу апеляційного суду на відсутності установлених фахівцями контролюючого органу порушень містобудівного законодавства. Інші обґрунтування апеляційної скарги дублюють зміст відзиву на позовну заяву.

В силу приписів пункту 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідачки задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що на підставі договору дарування від 20.08.2019р. №1607, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 житлового будинку (загальна площа 33,4кв.м.), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.03.2021р.

З матеріалів справи убачається, що 22.08.2019р. ОСОБА_1 до Управління ДАБК Одеської міської ради подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), реєстрацію якого контролюючим органом проведено 27.08.2019р. за №ОД 22.

Згідно вказаного повідомлення ОСОБА_1 має намір здійснити реконструкцію частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з виділом у самостійну одиницю без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані.

У повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 27.08.2019р. №ОД 22 здійснено посилання на п.25 переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017р. №289, та п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 - відомості щодо земельної ділянки не зазначаються у разі реконструкції, реставрації або капітального ремонту об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкції або капітального ремонту автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередач, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення.

Загальна площа об`єкта відповідно до проектної документації 299,5кв.м.

Апеляційним судом установлено, що за наслідками огляду земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , Відділом самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням вимог земельного законодавства складено акт огляду земельної ділянки від 03.03.2021р., у якому зазначено, що на вищевказаній земельній ділянці проводиться реконструкція частини житлового будинку. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно зазначена будівля загальною площею 33,4кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 належить гр. ОСОБА_1 на підставі договору дарування, серії та номер: 1607 від 20.08.2019р. Земельна ділянка огороджена парканом. Інформація стосовно прийнятих рішень Одеської міської ради про надання у власність або оренду гр. ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки у Департаменті комунальної власності Одеської міської ради відсутня.

03.03.2020р. посадовими особами Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради із залученням представників Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, проведено обстеження об`єкта містобудування, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території м.Одеси.

За результатами вказаного обстеження складено акт від 03.03.2021 року в якому зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 розташовано об`єкт будівництва, огороджений парканом, без вільного доступу. В реєстрі будівельної діяльності наявні відомості про реєстрацію повідомлення №ОД 22 від 27.08.2019р. на реконструкцію частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані з вибілом в окрему одиницю. За інформацією Департаменту комунальної власності ОМР документи, які підтверджують право власності або користування земельною ділянкою відсутні. Також, відсутній дозвіл на улаштування огородження. За інформацією Департаменту архітектури містобудівні умови та обмеження для проектування за вищевказаною адресою не надавались.

Установлення фахівцями контролюючого органу вищенаведених порушень ОСОБА_1 вимог містобудівного законодавства слугувало підставою для звернення Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до суду із даною позовною заявою.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд - це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об`єкті або які знаходитимуться в зовні такого об`єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта. Клас наслідків визначається відповідно до вимог будівельних норм, стандартів, нормативних документів і правил, затверджених згідно із законодавством.

Механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466, відповідно до пункту 5 якого будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

- подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта;

- видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Згідно із ч.1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Внесення змін до повідомлення або декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або припинення права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення унормовано положеннями статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до частини 2 якої у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Частиною 1 статті 376 Цивільного кодексу України передбачено, що споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до п.3.21 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на виробництво» перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Так, за наслідками дослідження наявних у матеріалах справи документів, колегією суддів установлено, що згідно договору дарування від 20.08.2019р. №1607 ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Загальна площа об`єкта нерухомості складає 33,4кв.м.

Натомість, у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 27.08.2019р. №ОД 22 ОСОБА_1 самостійно зазначено, що загальна площа об`єкта відповідно до проектної документації становить 299,5кв.м.

Таким чином, апеляційним судом з`ясовано, що здійснюючи реконструкцію частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з виділом у самостійну одиницю без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, ОСОБА_1 значно збільшено площу об`єкта нерухомості.

У судовому засіданні 22.07.2021р. повноважний представник відповідача підтвердив відсутність у ОСОБА_1 будь-яких документів на земельну ділянку на якій здійснюється будівництво спірного об`єкта нерухомості.

Отже, у відповідачки відсутні документи, які б надали їй можливість використовувати земельну ділянку для розміщення на ній спірного об`єкта нерухомості.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.07.201р. у справі №420/3971/21 витребувано від ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії договору дарування від 20.08.2019р. №1607 та проектної документації на спірний об`єкт будівництва, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане судове рішення про витребування доказів безпосередньо ОСОБА_1 було отримано 05.08.2021р., що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, жодних документів, на виконання судового рішення, відповідачем до суду не надано.

Відтак, оскільки фахівцями контролюючого органу під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю установлено факту подання ОСОБА_1 недостовірних даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 27.08.2019р. №ОД 22, які є підставою вважати об`єкти самочинним будівництвом, колегія суддів вважає цілком обґрунтованими та правомірними позовні вимоги Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Згідно із п.11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466 замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні, за виконання будівельних робіт без подання повідомлення та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, у разі здійснення будівництва об`єкта нерухомості, який не відповідає наявним у замовника такого будівництва дозвільним документам, такий суб`єкт містобудування повинен нести передбачену законом відповідальність.

При цьому, на думку суду апеляційної інстанції, є необґрунтованими посилання відповідачки стосовно відсутності в Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради повноважень на здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, оскільки за даного правового становища (постановою Кабінету Міністрів України № 219 від 13.03.2020 року було зупинено дію Порядку № 533 до початку виконання функцій і повноважень Державної інспекції містобудування та поновлено лише згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 1339 від 16.12.2020 року) фахівцями контролюючого органу, з метою забезпечення дотримання суб`єктом містобудування положень чинного законодавства, вчинено належних та допустимих заходів згідно із Порядком взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у місті Одесі та вжиттям заходів реагування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №135 від 29.03.2018р.

Також, відповідачка стверджує, що перевірку достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації контролюючим органом може бути проведено протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, тримісячний строк, у даному випадку, застосовується у разі необхідності проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Проте, у межах спірних правовідносин, перевірку за результатами якої позивач звернувся до суду з даним позовом проведено на підставі звернення фізичної особи про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що з урахуванням положень частини 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради наділено, у даному випадку, повноваженнями на звернення до суду із позовом без винесення суб`єкту містобудування припису про усунення порушень.

Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи відповідачки, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року у справі № 420/3971/21 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Шляхтицький О.І. Єщенко О.В.