Справа № 300/2144/19
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/2144/19 пров. № А/857/12175/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В., Большакової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року (головуючий суддя Кафарський В.В., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 304055,93 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг в сумі 304 055 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції про визнання виконавчого листа № 300/2144/19 від 01.09.2020 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку і просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити постанову, якою визнати виконавчий лист №300/2144/19 від 01.09.2020 таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд не застосував вимоги Закону № 1383-ІХ від 13.04.2021 року, яким: внесено зміни до пп. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164 ПК України, згідно яких цей пункт більше не поширюється на іпотечні кредити в іноземній валюті:

- підпункт 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 ПК України доповнено абзацом третім: до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Дані зміни стосуються бази нарахування як податку з доходів фізичних осіб, так і військового збору, а отже повністю скасовують його податковий борг.

Норми закону № 1383-ІХ від 13.04.2021 підлягають до застосування у даній справі на підставі ст. 58 Конституції України, в якій зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Так, як рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року у справі № 300/2144/19 на сьогодні не є виконаним, а податковий обов`язок ОСОБА_1 припинився в силу норм закону № 1383-ІХ від 13.04.2021 та ст. 58 Конституції України, то виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його виконання порушить його права.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг в сумі 304 055,93 коп. Івано-Франківським окружним адміністративним судом 01.09.2021 позивачу видано виконавчий лист №300/2144/19, в якому вказано, що судове рішення набрало законної сили 07.08.2020.

У поданій заяві ОСОБА_1 зазначив, що оскільки підстава виникнення податкового боргу прощення боргу за іпотечним кредитом в AT «Райфайзен Банк Аваль», а з 23.04.2021 прощення боргу за іпотечним кредитом більше не вважається податковим благом у зв`язку з набранням чинності Закону України №1383-IX від 13.04.2021, то з 23.04.2021 податкове зобов`язання припинилось.

Предметом заявленого позову у адміністративній справі №300/2144/19 є вимоги про стягнення з позивача податкового боргу у сумі 304 055,93 грн., який виник у зв`язку з несплатою податку на доходи з фізичних осіб та військового збору у загальному розмірі 304 055,93 грн., які визначені згідно:

- податкового повідомлення-рішення № від 05.11.2018 на загальну суму 280 510,10 грн., в тому числі 224 408,08 грн. основного зобов`язання та 56 102,02 грн. штрафних санкцій;

- податкового повідомлення-рішення № від 05.11.2018 на суму 170,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 05.11.2018 на загальну суму 23 375,83 грн., в тому числі 18 700,67 грн. основного зобов`язання та 4 675,16 грн. штрафних санкцій.

Суд першої інстанції вірно зазначив, оскільки на момент вирішення справи норми Податкового кодексу України не застосовувалися, у зв`язку з набранням чинності Закону України №1383-IX від 13.04.2021.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції врахував, що згідно частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно із вимогами статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

При цьому як вірно зазначено судом першої інстанції, що зміни у законодавстві не можуть бути підставою для недотримання гарантій виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що визначені в статті 370 КАС України та статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Згідно положень частини 2 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є помилкова видача виконавчого листа; встановлення відсутності у боржника обов`язку з виконання виконавчого листа, у зв`язку з добровільним виконанням боржником зобов`язань за судовим рішенням повністю або частково; припинення зобов`язань боржника з інших причин.

З огляду на наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заява про визнання виконавчого листа №300/2144/19 таким, що не підлягає виконанню, не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року по справі 300/2144/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.В. Ніколін

О.О. Большакова

повний текст складено 28.09.2021