Справа № 120/12070/21-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

м. Вінниця

29 вересня 2021 р. Справа № 120/12070/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження заяву про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_10 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_11 )

до Барської міської ради (вул. Майдан Святого Миколая, б. 18, м.Бар, Вінницька обл., 23000)

про заборону вчиняти певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (далі - позивачі) до Барської міської ради (далі - відповідач) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у т.ч., що провадять свою діяльність на районному рівні) вчиняти дії щодо внесення відомостей (змін) та державної реєстрації у Державному земельному кадастрі щодо земельних ділянок за кадастровими номерами: :02:003:0124, :02:003:0125, :02:003:0131, :02:003:0132, :02:003:0133, :02:003:0130, :02:003:0134, :02:003:0135, :02:003:0129, :02:003:0128, :02:003:0140 комунальної власності, розташованих на території Барської міської територіальної громади (колишня Войнашівська сільська рада) Жмеринського р-ну Вінницької області та заборони відповідачеві вчиняти дії, що пов`язані із об`єднанням або зміною цільового призначення земельних ділянок за кадастровими номерами :02:003:0124, :02:003:0125, :02:003:0131, :02:003:0132, :02:003:0133, :02:003:0130, :02:003:0134, :02:003:0135, :02:003:0129, :02:003:0128, :02:003:0140 комунальної власності, розташованих на території Барської міської територіальної громади (колишня Войнашівська сільська рада) Жмеринського р-ну Вінницької обл.

Заява мотивована тим, що рішенням 15 сесії 8 скликання Барської міської ради Жмеринського р-ну Вінницької області від 14.09.2021 року надано відповідачеві дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності кадастровий номер :02:003:0134, :02:003:0134, :02:003:0129, :02:003:0140, :02:003:0135 з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства, зокрема, їх об`єднання в одну земельну ділянку загальною площею 7,2043 га на території Барської міської територіальної громади Жмеринського району Вінницької області; на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності кадастровий номер :02:003:0124, :02:003:0125 з цільовим призначенням: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, зокрема, їх об`єднання в одну земельну ділянку загальною площею 4,00 га на території Барської міської територіальної громади Жмеринського району Вінницької області; на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності кадастровий номер :02:003:0131, :02:003:0132, :02:003:0133, :02:003:0136, :02:003:0128, :02:003:0130 з цільовим призначенням: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, зокрема, їх об`єднання в одну земельну ділянку загальною площею 9,0029 га на території Барської міської територіальної громади Жмеринського району Вінницької області.

Позивачі вказують, що замовили розроблення відповідної документації із землеустрою щодо відведення земельних діляноку власність, були також внесені відомості стосовно вказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру та присвоєні кадастрові номери. Після чого позивачі звернулись до відповідача із колективним клопотанням про затвердження проектів земелеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок. Відповідач, в силу вимог закону, не позбавлений можливості розпорядитись цими земельними ділянками, зокрема, на користь інших осіб, результат реєстрації права власності та/або іншого речового права, поділу, виділу, змін земельних ділянок за вказаними вище кадастровими номерами призведе до реальної неможливості завершення позивачами процедури приватизації земельних ділянок та виконання рішення суду по даній справі. Фактично, невжиття заходів забезпечення позову призведе до об`єднання вказаних земельних ділянок в одну земельну ділянку, припинення існування прав позивачів на вказані земельні ділянки. Позивачі мають правомірні очікування на реалізацію своїх конституційних прав. Крім цього, посилаються на протиправність дій відповідача щодо внесення на розгляд на сесію ради питання щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання вказаних земельних ділянок.

Розглянувши вищевказану заяву позивачів, суд встановив наступне.

Ч. 1 ст. 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ч. 1 ст. 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

За приписами ч. 4, 6 ст. 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду № 826/8556/17 від 21.11.2018 року, № 826/16334/18 від 26.04.2019 року та № 440/4294/20 від 30.06.2021 року.

Позивачі вказують на протиправні дії відповідача щодо включення додатково у порядок денний 15 сесії проекту рішення про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання вакзаних земельних ділянок комунальної власності з порушенням регламенту відповідача, Закону України "Про місцеве самоврядування".

Крім цього, з матеріалів заяви вбачається, що за наслідками розгляду колективного клопотання позивачів відповідачем остаточного рішення не прийнято, 14.09.2021 року рішенням 15 сесії 8 скликання Барської міської ради надано відповідачеві дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності, відносно яких позивачами розроблені проекти відведення та внесені відомості у державний земельний кадастр.

З вище викладеного вбачається, що відповідач здійснює фактичні дії щодо об`єднання земельних ділянок в один земельний масив, зміни цільового призначення земельних ділянок та класифікацію його виду.

В контексті викладеного, суд зазначає, що згідно із ч. 13 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.

Ст. 1 ЗУ "Про державний земельний кадастр" визначено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до ч. 10 ст. 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок.

У разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а поземельна книга на таку земельну ділянку закривається (ч. 1 ст. 27 ЗУ "Про Державний земельний кадастр").

Кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051).

Відповідно доп. 114 Порядку № 1051 державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання.

П. 29 Порядку № 1051 визначено, що у разі поділу чи об`єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Згідно з п. 136 Порядку № 1051 відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення державним кадастровим реєстратором таких дій:

скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру;

здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку;

внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки шляхом:

- проставлення на титульному аркуші поземельної книги в паперовій формі позначки про утворення земельної ділянки в результаті поділу чи об`єднання за формою згідно з додатком 28, в якій зазначаються скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстава для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дата такого поділу чи об`єднання, відомості про державного кадастрового реєстратора, який зробив позначку;

- внесення до розділу 1 "Земельна ділянка. Загальні відомості" поземельної книги в електронній формі відповідних записів про скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстави для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дату такого поділу чи об`єднання із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису;

внесення до поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про обмеження у використанні земельної ділянки, яка поділена чи об`єднана з іншою (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої земельної ділянки).

Аналіз вище викладеного доводить, що здійснення відповідачем дій щодо об`єднання земельних ділянок в одну земельну ділянку та внесення відомостей в Державний земельний кадастр, фактично призведе до припинення існування об`єктів цивільних прав земельних ділянок за кадастровими номерами :02:003:0124, :02:003:0125, :02:003:0131, :02:003:0132, :02:003:0133, :02:003:0130, :02:003:0134, :02:003:0135, :02:003:0129, :02:003:0128, :02:003:0140, проекти відведення відносно яких розроблені за ініціативою позивачів, які в свою чергу, порушують питання про їх затвердження.

Крім цього, регламентом Барської міської ради, який затверджений рішенням 2сесії 8 скликання від 17.12.2020 року № 2, Законом України "Про місцеве самоврядування" визначений певний порядок щодо включення питань до порядку денного відповідної сесії, який на переконання позивачів, не був додержаний відповідачем.

На переконання суду, у даному випадку, невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду в даній справі щодо правомірності вказаних дії у разі задоволення позовних вимог, а також призведе до об`єднання бажаних позивачами земельних ділянок, відбудеться зміна цільового призначення (виду використання), їй буде присвоєно інший кадастровий номер. Не вжиття заходів забезпечення позову взагалі нівелює можливість судового захисту.

Крім того, у разі невжиття вказаних заходів забезпечення позову ймовірне настання негативних наслідків для позивачів, що зумовить виникнення інших судових спорів та для відновлення прав позивачів необхідно буде докласти значних зусиль.

За таких обставин, ініціювання позивачами застосування заходів забезпечення позову є обґрунтованим та спрямоване для того, щоб спір був вирішений в межах даного судового процесу і у разі задоволення позовних вимог відновлення порушених прав позивачів відбулось без пред`явлення нових позовів та породження чергових судових спорів.

Таким чином, забезпечення позову, в даному випадку, спрямоване на збереження існуючого стану учасників справи, відповідно не може порушувати права та інтереси інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність та необхідність вжиття заходів забезпечення позову у спосіб заборони відповідачеві вчиняти дії, що пов`язані із об`єднанням або зміною цільового призначення вказаних земельних ділянок.

Суд також зазначає, що чинним законодавством передбачено порядок внесення даних до Державного земельного кадастру, ведення якого здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи, а відповідальним за внесення відомостей до Державного земельного кадастру є державний кадастровий реєстратор.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено у спосіб заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Отже, на переконання суду, такий вид забезпечення позову як заборона вчинення дій державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у тому числі тим, що провадять свою діяльність на районному рівні) є обґрунтованим, однак доцільно конкретизувати, що така заборона поширюється на дії щодо об`єднання, зміни цільового призначення земельних ділянок та класифікацію їх видів.

При цьому, вжиті заходи забезпечення позову не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті та є співмірними із заявленими позивачами вимогами. Такі заходи не можуть призвести до настання негативних наслідків для відповідача, оскільки спрямованні на збереження існуючого становища сторін у справі до винесення остаточного рішення, та забезпечення його виконання у разі задоволення позову, що відповідає суті інституту забезпечення позову.

Оскільки ведення Державного земельного кадастру забезпечує Держгеокадастр та його територіальні органи, відповідно ухвалу про забезпечення позову для виконання також необхідно направити до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

При здійсненні судочинства суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Згідно приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у рішенні "Пантелеєнко проти України" від 29.06.2006 року зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні "Дорани проти Ірландії" від 31.07.2003 року Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у вищевказаних рішеннях Європейського суду з прав людини, ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Від так, надавши оцінку аргументам заяви позивачів, а також з`ясованим при її розгляді обставинам суд вважає її обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 150, 151, 154, 156, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до Барської міської ради задовольнити.

Заборонити державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у т.ч., що провадять свою діяльність на районному рівні) вчиняти дії щодо внесення відомостей (змін) та державної реєстрації у Державному земельному кадастрі щодо земельних ділянок за кадастровими номерами: :02:003:0124, :02:003:0125, :02:003:0131, :02:003:0132, :02:003:0133, :02:003:0130, :02:003:0134, :02:003:0135, :02:003:0129, :02:003:0128, :02:003:0140 комунальної власності, розташованих на території Барської міської територіальної громади (колишня Войнашівська сільська рада) Жмеринського р-ну Вінницької області.

Заборонити Барській міській раді вчиняти дії, що пов`язані із об`єднанням або зміною цільового призначення земельних ділянок за кадастровими номерами :02:003:0124, :02:003:0125, :02:003:0131, :02:003:0132, :02:003:0133, :02:003:0130, :02:003:0134, :02:003:0135, :02:003:0129, :02:003:0128, :02:003:0140 комунальної власності, розташованих на території Барської міської територіальної громади (колишня Войнашівська сільська рада) Жмеринського р-ну Вінницької області.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, може бути пред`явлена до примусового виконання у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати відповідачеві та Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області для виконання, позивачам - для відома.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Маслоід Олена Степанівна