Справа № 640/28813/20
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Київ № 640/28813/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

Державне підприємство «СЕТАМ»

про визнання неправомірними та скасування постанов, визнання дій неправомірними

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича (далі по тексту - відповідач), адреса: 03055, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 30, офіс 42, в якій позивач просить

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича від 22 жовтня 2020 року про арешт всього майна боржника у виконавчому провадженні №63392073 на загальну суму 187 974,89 грн;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича від 23 жовтня 2020 року про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №63392073 на загальну суму 187 974,89 грн;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича щодо направлення до Державного підприємства «Сетам» заявки №63392073 на реалізацію арештованого майна - транспортного засобу автомобіля марки PEUGEOT, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, VIN № НОМЕР_2 , що належить позивача, за ціною 147 672,00 грн.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок прийняття оскаржуваних постанов та вчинення дій.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 червня 2021 року, яка набрала законної сили на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року, провадження у справі закрито.

13 серпня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

В обгрунтування поданої заяви представник позивача послався, що суд при постановленні ухвали про закриття провадження не вирішив питання про судові витрати, зокрема, про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

В судове засідання 14 вересня 2021 року жодна зі сторін не з`явилась, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення.

Зважаючи на неявку сторін в судове засідання, керуючись положеннями чинного Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив здійснити розгляд заяви представника позивача у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення питання щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд встановив наступне.

У відповідності до частини 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Частиною 6 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що представником позивача у відповіді на відзив на позовну заяву було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу, а також зазначено, що підтверджуючі документи будуть надані протягом 5 днів після винесення судового рішення.

Як вже було зазначено судом, ухвалою суду від 02 червня 2021 року закрито провадження у справі та повернуто позивачу суму сплаченого судового збору у розмірі 2522,40 грн.

13 липня 2021 року відповідачем подано апеляційну скаргу на вказану вище ухвалу суду, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року залишено без задоволення, а ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 червня 2021 року - без змін.

11 серпня 2021 року позивач шляхом направлення засобами поштового зв`язку звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про ухвалення додаткового рішення, зокрема, в частині, що стосується розподілу витрат, понесених нею на професійну правничу допомогу.

З огляду на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про своєчасність звернення позивача до суду з вказаною заявою.

Так, відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з наданої суду копії договору про надання правової допомоги від 20/11/12 року (про надання правової (правничої) допомоги) від 12 листопада 2020 року, укладеного між Адвокатським бюро «Артема Федосіна» та ОСОБА_1 , адвокатське бюро зобов`язалось за цим договором здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги (надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення), а позивач зобов`язалась оплатити надання такої правової допомоги, а також відшкодувати фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (пункт 1.1. договору).

Розділом 4 договору визначено, що порядок та розмір гонорару визначається у додатковій угоді до цього договору, яка є його невід`ємною частиною.

Згідно з умовами пункту 1.4. додаткової угоди №1 до вказаного вище договору від 12 листопада 2020 року, сторони погодили, що за виконання доручення, зазначеного у пункті 1.1. цієї додаткової угоди, гонорар бюро становить у фіксованому розмірі та включає в себе будь-які фактичні витрати, понесені бюро:

- представництво інтересів клієнта в Окружному адміністративному суді міста Києва - 15000,00 грн;

- представництво інтересів клієнта в Окружному адміністративному суді міста Києва - 7500,00 грн;

- представництво інтересів клієнта в Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду - 7500,00 грн.

Винагорода за цією додатковою угодою сплачується клієнтом на користь бюро до винесення судового рішення судом відповідної інстанції, але не пізніше 15 днів з дати підписання акта приймання-передачі (пункту 1.6. додаткової угоди).

В той же час, додатковою угодою №2 до договору від 10 серпня 2021 року сторони погодили, що розмір гонорару бюро за фактичної надану правову (правничу) допомогу в адміністративній справі №640/28813/20 складатиме 12000,00 грн.

Згідно акта приймання-приймання правової (правничої) допомоги від 10 серпня 2021 року позивачу були надані такі послуги:

- аналіз наданих документів (зазначено перелік документів, які були проаналізовані), кількість витрачених годин 3,5;

- аналіз відповідного законодавства України та судової практики з розгляду аналогічних спорів, правових позицій Верховного Суду, кількість витрачених годин - 1,5;

- підготовка позовної заяви, формування всіх додатків до позовної заяви, виготовлення копій позовної заяви з усіма додатками: кількість витрачених годин - 4,0;

- подання до Окружного адміністративного суду міста Києва позовної заяви: кількість витрачених годин - 0,5;

- участь в судовому засідання Окружного адміністративного суду міста Києва: кількість витрачених годин - 1,0;

- ознайомлення з матеріалами судової справи №640/28813/20: кількість витрачених годин - 2,0;

- аналіз відзиву на позовну заяву, подану представником приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького О.Л. адвокатом Гуримським О.В.: кількість витрачених годин - 1,0;

- підготовка відповіді на відзив, формування всіх додатків, виготовлення копій відповіді на відзив (для відповідача та третьої особи): кількість витрачених годин - 3,5;

- направлення копії відповіді на відзив відповідачу та третій особі: кількість витрачених годин - 0,5;

- подання до Окружного адміністративного суду міста Києва відповіді на відзив: кількість витрачених годин - 0,5;

- участь в судовому засіданні Окружного адміністративного суду міста Києва (прибуття до суду 28 січня 2021 року): кількість витрачених годин - 1,5, а всього витрачено часу 19,5 годин, вартість наданих послуг 12000,00 грн.

Як вбачається з наданих суду копій квитанцій №0,7.1 від 04 лютого 2021 року та №0.0..1 від 12 квітня 2021 року позивачем адвокатському бюро перераховано грошову суму 12000,00 грн (5000,00 грн та 7000,00 грн відповідно) з призначенням платежу: «оплата згідно договору про надання правової допомоги №20/11/12 від 12 листопада 2020 року».

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити, що аналіз наданих документів, аналіз відповідного законодавства України та судової практики з розгляду аналогічних спорів, правових позицій Верховного Суду, подання до Окружного адміністративного суду міста Києва позовної заяви, аналіз відзиву на позовну заяву, подану представником приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького О.Л. адвокатом Гуримським О.В., формування всіх додатків до відповіді на відзив, виготовлення копій відповіді на відзив (для відповідача та третьої особи), направлення копії відповіді на відзив відповідачу та третій особі та подання до Окружного адміністративного суду міста Києва відповіді на відзив є виконанням умов договору щодо надання правової допомоги та не може бути віднесено до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у розумінні вимог чинного законодавства.

Також, вирішуючи питання щодо співмірності витраченого часу та об`єму наданих послуг, суд зазначає, що на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 10 червня 2021 року у справі №820/479/18 та у своїй постанові від 10 вересня 2021 року у справі №460/2315/19.

Суд зауважує, що у висновку ЄСПЛ, викладеному у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), у пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), у пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (Заява №66561/01), суд зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим, а у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (Заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну ціну.

За наведених підстав, а також зважаючи на те, що відповідачем не було надано заперечень щодо суми витрат на професійну (правничу) допомогу, як і про її стягнення взагалі, з урахуванням співмірності заявленої вартості цих витрат з ціною позову, а також зважаючи на те, що позивачем підтверджено документально понесення цих витрат, суд дійшов висновку про часткову обгрунтованість вимоги позивача та наявності правових підстав для стягнення за рахунок відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись статтями 139, 143, 241-246, 250, 252, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 гривень (дві тисячі гривень 00 копійок) за рахунок Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича (03055, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 30, офіс 42, РНОКПП НОМЕР_4 ).

3. В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник