Справа № 200/7490/20-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року справа №200/7490/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Сіваченка І.В., Казначеєва Е.Г., секретаря судового засідання Тішевського В.В., представника відповідача Тараненка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Департаменту кіберполіції Національної поліції України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 р. (повний текст складено та підписано 30 липня 2021 у м. Слов`янськ) у справі № 200/7490/20-а (головуючий І інстанції суддя Арестова Л.В.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту кіберполіції Національної поліції України про роз`яснення судового рішення у справі,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2021 року засобами електронного зв`язку на адресу суду першої інстанції надійшла заява представника Департаменту кіберполіції Національної поліції України про роз`яснення судового рішення, а саме:

- чи підлягають відрахуванню (нарахуванню) із призначеного судом позивачу середнього заробітку за весь час затримки не виплати компенсації за невикористані дні додаткових відпусток обов`язкові платежі, а саме податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, єдиний соціальний внесок та інші податки та збори;

- роз`яснити чи поширюється п. 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейський, затверджених наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260, на правовідносини щодо нарахувати та виплатити позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки зі збереженням грошового забезпечення відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік (а.с. 123-127).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року повернуто вказану заяву без розгляду (а.с. 137-138).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року скасовано ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі № 200/7490/20-а, справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту національної поліції України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 193-195).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року заяву представника Департаменту кіберполіції Національної поліції України про роз`яснення судового рішення у справі № 200/7490/20-а задоволено частково.

Роз`яснено, що вказані судом в рішенні суми зазначені без утримання податків та інших обов`язкових платежів, справляння і сплата яких є обов`язком роботодавця.

В іншій частини заяви відмовлено (а.с. 199-200).

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник Департаменту кіберполіції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду в частині вимог про роз`яснення щодо поширення п. 8 розділу III Порядку № 260 на нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки зі збереженням грошового забезпечення відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 р. та прийняти у цій частині нове рішення, яким задовольнити заяву.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно ст. 4 Закону України «Про відпустки» додаткова відпустка із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік, яка надається на підставі ст. 16-2 цього ж закону та передбачена п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» є пільгою для учасника бойових дій та не відноситься до інших відпусток, що зазначені у Закону України «Про Національну поліцію» та Законі України «Про відпустки».

Таким чином, постає питання про можливість застосування п. 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейський, затверджених наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260 при нарахуванні та виплаті позивачу грошової компенсації за невикористані у 2016 році дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки даний вид відпустки є пільгою для учасників бойових дій та не відноситься до відпусток, компенсація за які передбачена Порядком № 260.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту кіберполіції Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту кіберполіції Національної поліції України щодо відмови нарахувати та сплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткових відпусток із збереженням грошового забезпечення відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війні, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік, а також нарахувати та сплатити суму середнього заробітку за весь час затримки при звільненні у зв`язку з невиплатою компенсації за невикористані дні додаткових відпусток із збереженням грошового забезпечення відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу.

Зобов`язано Департамент кіберполіції Національної поліції України внести зміни до наказу від 27 серпня 2018 року № 146 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції, включивши до нього відомості про невикористані дні додаткових відпусток із збереженням грошового забезпечення відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік.

Зобов`язано Департамент кіберполіції Національної поліції України нарахувати та виплатити позивачу:

грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки зі збереженням грошового забезпечення відповідно до п. 12. ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік;

суму середнього заробітку за весь час затримки не виплати компенсації за невикористані дні додаткових відпусток із збереженням грошового забезпечення відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», по день ухвалення рішення у справі в розмірі 3 000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 58-63).

Постановою першого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року залишено без змін рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 200/7490/20-а (а.с. 110-115).

02 квітня 2021 року засобами електронного зв`язку на адресу суду надійшла заява представника Департаменту кіберполіції Національної поліції України про роз`яснення судового рішення, а саме:

- чи підлягають відрахуванню (нарахуванню) із призначеного судом позивачу середнього заробітку за весь час затримки не виплати компенсації за невикористані дні додаткових відпусток обов`язкові платежі, а саме податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, єдиний соціальний внесок та інші податки та збори;

- роз`яснити чи поширюється п. 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейський, затверджених наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260, на правовідносини щодо нарахувати та виплатити позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки зі збереженням грошового забезпечення відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік (а.с. 123-127).

За правилами ч. 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Підстави та порядок роз`яснення судових рішень в адміністративному судочинстві встановлені статтею 254 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 254 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

За загальними нормами права роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Отже, необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Також, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Суд вказує на те, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання.

За змістом п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" № 7 від 20.05.2013 р. зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Суд зазначає, що питання, з приводу роз`яснення яких звернувся заявник, не свідчать про незрозумілість судового рішення чи окремих його положень.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 24.12.1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Таким чином, вказані судом в рішенні суми зазначені без утримання податку та інших обов`язкових платежів, справляння і сплата яких є обов`язком роботодавця.

Більш того, питання утримання податків, сплати єдиного внеску та інших обов`язкових платежів унормовано Податковим Кодексом України, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інш. Тобто, питання щодо утримання податків і обов`язкових платежів належить до стадіїї виконання судового рішення.

Щодо роз`яснення чи поширюється п. 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейський, затверджених наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260, на правовідносини щодо нарахувати та виплатити позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки зі збереженням грошового забезпечення відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік суд зазначає, що вказана обставина не була спірною в рамках вказаної справи, а механізм нарахування та виплати грошової компенсації направлено на виконання та реалізацію виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно часткового задоволення заяви представника відповідача про роз`яснення судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За унормуванням ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту кіберполіції Національної поліції України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 р. - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 р. у справі № 200/7490/20-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 29 вересня 2021 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Сіваченко

Е.Г.Казначеєв