Справа № 360/4069/21
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cудді Першого апеляційного адміністративного суду Міронової Г. М.стосовно рішення по справі № 360/4069/21
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автолайн Компані" залишено без задоволення, а ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у справі № 360/4069/21 про відмову у забезпеченні позову залишено без змін.
Перший апеляційний адміністративний суд керувався тими ж самими підставами, що й суд першої інстанції.
Не згодна з аргументацію мотивувальної частини постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у цій справі з огляду на наступне.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
З оглянутих матеріалів адміністративної справи, заяви про забезпечення адміністративного позову, пояснень представників сторін при апеляційному розгляді судом встановлено, що за результатами конкурсу з визначення автомобільного перевізника на автобусних маршрутах загального користування у м. Сєвєродонецьк №№ 5, 110, проведених у грудні 2018 року, з позивачем було укладено 2 Договори б/н від 09.01.2019 на ці маршрути.
08.07.2021 позивачем було отримано повідомлення відповідача від 08.07.2021 № 2503 про одностороннє розірвання зазначених договорів з 09.08.2021 на підставі листа від Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 30.06.2021.
Разом з тим, у відповідності до пп. 4.4 Договорів від 09.01.2019 Договір не може бути достроково розірваний в односторонньому порядку з наведених відповідачем підстав.
Зауважую, що зазначене повідомлення не є рішенням, у відповідача відсутнє право на розірвання Договорів в односторонньому порядку.
Окрім того, вважаю за необхідне звернути увагу на наступне.
Частиною 12 статті 3 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» встановлено:
«12. Повноваження військово-цивільних адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом».
В пункті 46 частини 1 статті 4 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» визначено, що військово-цивільні адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із:
46) затвердження маршрутів і графіків руху місцевого пасажирського транспорту незалежно від форми власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту у випадках, передбачених законодавством.
При цьому інших повноважень військово-цивільній адміністрації у сфері питань пасажирського транспорту не надано.
Разом з тим, у відповідності до абз. 2 п.п. 2 п. 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.12.2008 передбачено, що організатор зобов`язаний: у разі скасування судом рішення щодо результатів конкурсного комітету провести новий конкурс за об`єктом (об`єктами), за яким (якими) було прийнято таке рішення суду.
В судовому засіданні представник відповідача підтвердив факт оголошення щодо проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, але вважав, що цим права позивача у справі не порушено.
Таким чином, у разі невжиття заходів забезпечення позову, позивач буде позбавлений свого права на обслуговування міських маршрутів, що заподіє шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі та створить необхідність у додатковому зверненні до суду з метою відновлення свого порушеного права.
Тобто, наявні об`єктивні дані, які свідчать про можливість настання негативних наслідків в разі не застосування заходів забезпечення позову, про вжиття яких висловлено у відповідній заяві.
Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов`язків сторін та рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
Вважаю, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягало скасуванню з мотивів, наведених вище.
Постанова Першого апеляційного суду про відмову в задоволенні апеляційної скарги з підстав, вказаних в мотивувальній частині, є помилковою.

Суддя Г.М. Міронова