Справа № 160/12265/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Діом" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних №2510291/41853226 від 30.03.2021 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних накладну №29 від 23.10.2020 року, датою 23.10.2020 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
04.08.2021 року представником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (відповідач 1) надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 просить у задоволенні позову відмовити, зазначивши наступне. Комісія контролюючого органу при прийнятті оскаржуваних рішень діяла у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений законом здійснила перевірку поданих платником податку копій документів. Також, відповідач 1 зазначає, що квитанція не є рішенням податкового органу, а лише підтверджує факт прийняття ПН/РК в електронному вигляді. Крім того, зі змісту квитанції вбачається, що платника податку повідомлено про факт зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, а також зазначено причину такого зупинення. Отже, податковий орган при направленні квитанції дотримався абз.10 п.201.10 стю201 ПК України та Порядку №1246. Окремо, відповідач 1 зазначає, що адміністративний суд перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень, не ставить своїм завданням підміняти компетентні національні органи.
04.08.2021 року представником Державної податкової служби України (Відповідач 2) надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 просить відмовити у задоволенні позовної заяви повністю та обґрунтовує свою позицію наступним. Суд, зобов`язавши податковий орган зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування, фактично бере на себе повноваження суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесено розгляд пояснень та документів щодо прийняття такого рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань. Розгляд питання щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН відповідно до пункту 25 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019 року №1165, покладено саме на Комісію ГУ ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Відповідач 2, також, зазначає, що на сьогоднішній день у регіональних комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, в тому числі й у комісії, яка діє у складі ГУ ДПС у Дніпропетровській області, реалізовано технічну можливість при надходженні до ГУ ДПС у Дніпропетровські області судового рішення, яким останнє зобов`язано повторно розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних, - скасувати в ІС «Податковий блок» попереднє рішення комісії на підставі рішення суду та повторно розглянути пакет документів, поданий платником податків з урахуванням висновків суду. Враховуючи викладене, зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН зазначені податкові накладні є передчасним, в той час як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ГУ ДПС у Дніпропетровській області потворно розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних.
Згідно з частинами 5, 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Видами економічної діяльності ТОВ «Компанія «Діом» є: неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90 - основний); надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. (код КВЕД 63.99); консультування з питань комерційної діяльності й керування (код КВЕД 70.22); виробництво іншої продукції, н.в.і.у. (код КВЕД 32.99); організація будівництва будівель (код КВЕД 41.10).
В подальшому 15.11.2020 року на електронну адресу позивача надійшла квитанція зі змісту якої видно, що реєстрація зазначеної податкової накладної зупинена, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Позивачу, також, запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
24.03.2021 року позивачем подано повідомлення №20 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригувань, реєстрацію яких зупинено до ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №2510291/41853226 від 30.03.2021 року, яким у реєстрації податкової накладної №29 від 23.10.2020 року відмовлено.
Підставою для прийняття вказаного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної визначено ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладних, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
В графі «Додаткова інформація» вказано: встановлено здійснення операцій з ризиковими контрагентами.
Після отримання рішень про відмову реєстрації податкових накладних, 14.04.2021 року позивачем подано скаргу до ДПС України.
Рішеннями №18229/41853226/2 від 22.04.2021 року ДПС України у задоволенні вказаної скарги відмовило з тих же підстав, з яких відмовлено в реєстрації відповідної податкової накладної.

Не погоджуючись із рішеннями про відмову в реєстрації податкової накладної, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Судом встановлено, що між ТОВ «Компанія «Діом» (Постачальник) та ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» ВП «ПІВДЕННА ЕЛЕКТРОЕНЕРГЕТИЧНА СИСТЕМА» (Замовник) укладено договір про закупівлю №12-078861-20 від 19.10.2020 року, у відповідності до умов якого постачальник зобов`язується поставити новий товар в асортименті, кількості і за цінами, визначеними в додатку №1 до договору, а покупець прийняти належним чином поставлений товар та оплатити його на умовах договору.

Пунктом 1.2 договору про закупівлю №12-078861-20 від 19.10.2020 року визначено, що предметом закупівлі (за ДК 021:2015):44170000-2 плити, листи, стрічка та фольга, пов`язані з конструкційними матеріалами гіпсокартон, плівка поліетиленова, склотекстоліт для Південної ЕС.

У відповідності до п.2.3 договору про закупівлю №12-078861-20 від 19.10.2020 року ціна договору відповідно до специфікації, яка є додатком №1 до договору, становить без ПДВ 17899,90 грн, ПДВ 20% 3579,98 грн, разом 21479,88 грн.

Положеннями п.4.1 договору про закупівлю №12-078861-20 від 19.10.2020 року визначено, що постачальник зобов`язаний поставити поетапно, за заявками покупця товар одержувачу товару (уповноваженому представнику покупця) після підписання договору сторонами, але не пізніше 30.10.2020 року (залежно від того, яка дата настане раніше) за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 70, на умовах DDP в редакції «Інкотермс 2010».

Специфікацією на товар, яка є додатком №1 до договору про закупівлю №12-078861-20 від 19.10.2020 року, визначено наступний перелік товару:

- гіпсокартон стельовий вологостійкий;

- плівка поліетиленова;

- склотекстоліт СТЕФ-1 8мм.

На підтвердження зазначених взаємовідносин позивачем до суду надано: договір про закупівлю №12-078861-20 від 19.10.2020 року, специфікація Додаток №1 до Договору №12-078861-20 від 19.10.2020 року, податкова накладна №29 від 23.10.20 року з квитанцією пор зупинення реєстрації податкової накладної, акт приймання-передачі до договору поставки №12-078861-20 від 19.10.2020 року, видаткова накладна №347 від 23.10.2020 року, рахунок на оплату №347 від 23.10.2020 року

У якості підтвердження походження товару позивачем також до суду надано: акт здачі прийняття робіт №7 від 23.10.2020 року, заява про приєднання до Договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, експрес-накладна №8572 від 23.10.2020 року, видаткова накладна №7 від 23.10.2020 року, рахунок №Счт/4 від 15.10.2020 року, платіжне доручення №870 від 19.10.2020 року, видаткова накладна №51 від 19.06.2020 року, рахунок на оплату №51 від 19.06.2020 року, платіжне доручення № 825 від 24.09.2020 року, товарно-транспортна накладна №Р51 від 19.06.2020 року, довіреність від 18.04.2016 року, наказ №3-ОД від 12.01.2018 року, сертифікат відповідності від 12.11.2018 року, сертифікат відповідності від 02.07.2019 року, сертифікат №38, договір оренди нерухомого майна №3 від 01.02.2020 року, акт приймання-передачі нерухомого майна від 01.02.2020 року, платіжне доручення №940 від 18.01.2021 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України передбачено, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Приписами пункту 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно приписів пункту 201.7 статті 201 ПК Кодексу, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

У випадку якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246), визначено механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України(далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 5 Порядку №1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

- відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

- чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

- наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

- наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

- наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

- факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

- наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

- дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Наведене положення відповідає пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, яким закріплено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Відповідно до вимог пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку №1165).

За приписами пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку №1165).

У відповідності до п.8 додатку 1 Порядку №1165 «Критерії ризиковості платника податку на додану вартість» у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Аналізуючи підставу зупинення реєстрації податкової накладної та надані до суду позивачем документи, суд робить наступний висновок.

У якості підтвердження поставленого на адресу ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» ВП «ПІВДЕННА ЕЛЕКТРОЕНЕРГЕТИЧНА СИСТЕМА» товару, зокрема, плівку поліетиленову та гіпсокартон вологостійкий, позивачем надано:

- рахунок №Счт/4 від 15.10.2020 року;

- платіжне доручення №870 від 19.10.2020 року;

- видаткова накладна №7 від 23.10.2020 року;

- акт здачі прийняття робіт №7 від 23.10.2020 року;

Згідно до зазначених документів гіпсокартон вологостійкий та плівку поліетиленову позивачем придбано у ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» ().

Придбання поставленого на адресу ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» ВП «ПІВДЕННА ЕЛЕКТРОЕНЕРГЕТИЧНА СИСТЕМА» товару, зокрема, склотекстоліту СТЕФ-1 8мм, позивач підтверджує:

- видатковою накладною №51 від 19.06.2020 року;

- рахунком на оплату №51 від 19.06.2020 року;

- платіжним дорученням № 825 від 24.09.2020 року;

- товарно-транспортною накладною №Р51 від 19.06.2020 року.

У відповідності до зазначених документів склотекстоліт СТЕФ-1 8мм позивачем придбано у ТОВ «ПЛАСТАГРУП» ().

Згідно до викладених в позовній заяві пояснень позивача, постачання першої частини товару здійснювалось силами ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» та другої частини товару перевізником Нова Пошта.

Однак, надані до суду документи щодо перевезення товару не містять в собі визначення адреси постачання за якою має відбутися відвантаження товару, а також, в жодному документі не зазначено, що вантажоодержувачем є саме ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» ВП «ПІВДЕННА ЕЛЕКТРОЕНЕРГЕТИЧНА СИСТЕМА».

Так, у видатковій накладній №51 від 19.06.2020 року, складеній ТОВ «ЕПІЦЕНТР К», вантажоодержувачем зазначено позивача, а місце постачання взагалі не визначено.

У відповідності до експрес-накладною №8572 від 23.10.2020 року, виписаної перевізником Нова Пошта, отримувачем товару є приватна особа ОСОБА_1 , а найменування товару, який перевозиться відсутнє, у зв`язку з чим неможливо встановити, який саме вантаж було відправлено згідно цієї накладної.

Таким чином, з наданих до суду документів, які мають підтвердити перевезення товару не видається за можливе встановити факт постачання склотекстоліту СТЕФ-1 8мм, плівки поліетиленову та гіпсокартону вологостійкого від позивача до його контрагента-покупця ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» ВП «ПІВДЕННА ЕЛЕКТРОЕНЕРГЕТИЧНА СИСТЕМА».

Однією із судових доктрин, виділених на сьогоднішній день національним законодавством та судовою практикою Верховного Суду є доктрина реальності господарської операції.

Суть вказаної доктрини полягає в тому, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

При цьому будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Окремою підставою для висновку про відсутність у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, відображення у первинних документах недостовірних даних або даних, які неможливо віднести до операцій, що перевіряються.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції, що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.03.2021 року у справі №580/2490/19.

З урахуванням викладеного, надані первинні документи жодним чином не підтверджують факт виконання позивачем поставки товару на адресу його контрагента-покупця.

Таким чином, суд робить висновок, що в матеріалах справи містяться належні докази щодо обґрунтованості підстав прийняття оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в той час як позивачем належних доказів на підтвердження своєї позиції до суду не надано.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №29 від 23.10.20 року, суд зазначає наступне.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком постачальника товарів чи послуг. Цьому обов`язку кореспондує обов`язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, відмова в задоволенні позовної заяви про визнання неправомірним рішення щодо неприйняття податкової накладної для реєстрації не призводить до настання наслідків, передбачених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Виходячи із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява є необґрунтованою та у її задоволенні необхідно відмовити.

Згідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Діом» (тупик Прохідний, буд. 2, офіс 9, м. Кам`янське, 51925, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17А, м. Дніпро, 49005, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський