Справа № 319/1086/20
Суддя: Глянь О. С.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1086/20
Провадження №2-а/319/13/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Гляня О.С.,

за участі секретаря судового засідання Смокової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Більмак адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Пологівське лісогосподарське господарство» про скасування рішень суб?єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2020 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що 27.11.2020 відносно них лісничим Кам?янського лісництва ДП «Полгівське ЛМГ» ОСОБА_3 ухвалено постанову № 000067 від 27.11.2020 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 65 КУпАП. Крім того з них солідарно стягнуто заподіяну правопорушенням шкоду лісовому господарству на суму 2223,88 грн.

Вказують, що копії постанов були отримані позивачами лише 07.12.2020.

Посилаються на те, що протоколи, на підставі яких позивачів притягнуто до відповідальності, складені з порушенням ст. 254 КУпАП, оскільки правопорушення вчинено та виявлено особу 11 жовтня 2020 року, а протокол складено лише 27 листопада 2020 року. Також зазначають що розгляд протоколу відбувся з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки протоколи складені за ст. 65-1 КУпАП, а постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 65 КУпАП; протоколи та постанови складені одночасно, що позбавило позивачів права на захист; протокол та постанова не містять місця вчинення правопорушення; не зазначено якими саме доказами підтверджується вчинення позивачами адміністративного правопорушення. Окрім того вказують, що не погоджуються із розміром завданої шкоди, оскільки на місці вчинення правопорушення був відсутній представник відповідача, який би зафіксував які саме дерева були спиляні позивачами та який їх діаметр.

Просять поновити строк звернення до суду із позовом, скасувати постанову № 000067 відносно ОСОБА_1 , ухвалену 27 листопада 2020 року лісничим Кам?янського лісництва ДП «Пологівського ЛМГ» Лисечком В.І. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 65 КУпАП та стягнення матеріальної шкоди; скасувати постанову № 000068 відносно ОСОБА_2 , ухвалену 27 листопада 2020 року лісничим Кам?янського лісництва ДП «Пологівського ЛМГ» Лисечком В.І. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 210,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 65 КУпАП та стягнення матеріальної шкоди; закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати.

В судовому засіданні представник позивачів адвокат Гришко Р.В. позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні скарги на підставі того, що можливості скласти протокол на місці виявлення порушення в нього не було, оскільки матеріали про порушення позивачами законодавства надійшли з Куйбишевського відділення поліції через тривалий час. Позивачів, він викликав на розгляд справи, однак, за їх проханням, присутнім був при розгляді справи їх син ОСОБА_4 , як представник.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи надані у справі докази, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з копії постанови від 27.11.2020 № 000067 лісничим Кам?янського лісництва ДП «Пологівське ЛМР» ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 65 КУпАП, оскільки останній здійснив пошкодження лісової смуги «Придніпровської залізниці» порубкою дерева, а саме 1 сухостійка деревина породи Ясень, d-30 см, разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 та накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. Також в постанові зазначено, що в результаті вказаного порушення заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 2223,88 грн., які стягнуто солідарно.

Згідно копії постанови № 000068 від 27.11.2020 лісничим Кам?янського лісництва ДП «Пологівське ЛМР» ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 65 КУпАП, оскільки остання здійснила пошкодження лісової смуги «Придніпровської залізниці» порубкою дерева, а саме 1 сухостійка деревина породи Ясень, d-30 см, разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 та накладено на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. Також в постанові зазначено, що в результаті вказаного порушення заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 2223,88 грн., які стягнуто солідарно.

Відповідно до ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідними органами на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та Законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 72-76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Докази суду надають учасники справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 283 КУпАП передбачено, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по-батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта,що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова не містить опису обставин, що мають бути встановлені під час розгляду справи (час та місце тощо), з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; докази відхилені посадовою особою, яка розглядає справу та мотиви їх відхилення, мотивована оцінка кожного аргументу наведеного особами, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, як і те чи приймали вони участь у розгляді справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений з порушенням строків встановлених ст.254 КУпАП, оскільки в листі Більмацького відділення поліції Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 27.10.2020 № 4087/51/01-2020, отриманого відповідачем 29.10.2020; в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст.65-1 КУпАП, а в постанові про накладення адміністративного стягнення, його визнано винним у вчинив адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.65 КУпАП.

Отже, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що лісничий Кам`янського лісництва ОСОБА_3 при підготовці та розгляді справ про адміністративні правопорушення не забезпечив дотримання прав осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, індивідуалізації їх відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справ, вирішення їх у відповідності з законом, зокрема не з`ясував: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винні ці особи в його вчиненні, чи підлягають вони адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання законності спірної постанови, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010). Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивачів до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.ст.9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В порушення вищевказаних вимог відповідач не надав суду будь-яких об`єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивачів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.65 КУпАП, тобто відповідач не дотримав порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлений статтею 279 КУпАП, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винуваті позивачі в його вчиненні, фактичні обставини справи, не встановив належних та допустимих доказів на їх підтвердження, не зібрав та не оцінив, доводи позивача не перевірив, в постанові належним чином не обґрунтував свої висновки щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідних доказів не навів.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Так, частиною 3 цієї статті визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачами адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у повному обсязі, шляхом скасування рішення субєкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні право допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду № 826/1216/16 від 27.06.2018 року до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вимоги про стягнення витрат на правову допомогу є документально підтвердженими договорами про надання правової (професійної правничої) допомоги від 07.12.2020 р., актами прийому-передачі виконаних робіт від 07.012.2020 р., квитанціями від 07.12.2020 року на суму 4000 грн. кожна, ордером, що також узгоджується з позицією викладеною у Постанові Великої Палати Верховного Суду № 826/1216/16 від 27.06.2018 року. Окрім того, позивачами при подачі позову сплачено судовий збір в сумі 420,40 грн.кожним.

Загальна сума судових витрат кожного з позивачів складає 4420,40 грн.

Таким чином, позивачам підлягають відшкодуванню судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Державного підприємства "Пологівське лісомисливське господарство".

Керуючись ст.ст.2, 7, 132, 139 КАС України, ст. ст. 251, 280,283 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Пологівське лісогосподарське господарство» про скасування рішень суб?єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 000067 відносно ОСОБА_1 , ухвалену 27 листопада 2020 року лісничим Кам?янського лісництва ДП «Пологівського ЛМГ» Лисечком В.І. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 65 КУпАП та стягнення матеріальної шкоди.

Скасувати постанову № 000068 відносно ОСОБА_2 , ухвалену 27 листопада 2020 року лісничим Кам?янського лісництва ДП «Пологівського ЛМГ» Лисечком В.І. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 210,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 65 КУпАП та стягнення матеріальної шкоди.

Закрити справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 65 КУпАП.

Стягнути з Державного підприємства «Пологівське лісомисливське господарство» (, вул. Східна, 11, м. Пологи, 70606) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати в сумі 4420,40 грн. (чотири тисячі чотириста двадцять гривень сорок копійок)

Стягнути з Державного підприємства «Пологівське лісомисливське господарство» (, вул. Східна, 11, м. Пологи, 70606) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати в сумі 4420,40 грн. (чотири тисячі чотириста двадцять гривень сорок копійок)

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О.С.Глянь