Справа № 527/1407/21
Суддя: Левицька Т. В.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/1407/21
провадження 2-а/527/13/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Левицької Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Глобине справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області, інспектора Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Рогового Романа Григоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАА № 455146 від 07.06.2021,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 07.06.2021 серії БАА № 455146.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.06.2021 відповідачем була складена Постанова серії БАА № 455146 від 07.06.2021, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 340 грн 00 коп, відповідно до якої водій ОСОБА_1 07 червня 2020 року о близько 15 год. 20 хв. на автомобільній дорозі Т 1703 ( Недогарки-Світловодськ), на 2км, керуючи транспортним засобом Камаз 45143, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом НЕФАЗ 8560-082-02, номерний знак НОМЕР_2 , перевозив сипучий вантаж (пісок), який не був вкритий тентом та піднімав пил, чим забруднював проїзну частину та здійснив зупинку ТЗ у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки та краєм проїзної частини та ТЗ , менше 3-х метрів, чим порушив п.п. 15.9 «д» та п. 22.3 «ґ» ПДР України.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, вважає, що він не порушував п.п. 15.9 «д» та п. 22.3 «ґ» ПДР України, крім того зазначив, що інспектором Роговим Р.Г. було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач пояснив, що у працівника поліції були відсутні законні підстави для його зупинки, в зв`язку з чим він жодних документів йому не надавав; він не керував транспортним засобом Камаз 45143, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом НЕФАЗ 8560-082-02, номерний знак НОМЕР_2 під час зупинки, а пересів на місце водія після зупинки; перевозив плити, а не пісок, тому пилу не було.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Направили відзиви, згідно яких вважають позов безпідставним та просять відмовити в його задоволенні. Також прохають провести розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши наявні докази, які маються в матеріалах справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 07.06.2021 інспектором відділення безпеки дорожнього руху батальйонну патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Роговим Романом Григоровичем ухвалено постанову серії БАА №455146 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 15 год 20 хв на автомобільній дорозі Т 1703 (Недогарки-Світловодськ), на 2 км, керуючи транспортним засобом Камаз 45143, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом НЕФАЗ 8560-082-02, номерний знак НОМЕР_2 , перевозив сипучий вантаж (пісок), який не був вкритий тентом та піднімав пил, чим забруднював проїзну частину та здійснив зупинку ТЗ у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки та краєм проїзної частини та ТЗ , менше 3-х метрів, чим порушив п.п. 15.9 «д» та п. 22.3 «ґ» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо учасник справи, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Відповідно до п.п. «б» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.п. 22.3 «ґ» ПДР України перевезення вантажу дозволяється за умови, що він не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

Вантаж, який під час перевезення піднімає пил або забруднює проїзну частину, повинен перевозитись в спеціальних кузовах (тарі) або вкриватися брезентом і додатково упаковуватися.

Відповідно до п.п. 15.9 «д» ПДР України зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3м.

Ширина смуги руху в 3м є мінімально необхідною для проїзду транспортного засобу з урахуванням безпечних інтервалів, а якщо ця відстань буде меншою, то водії будуть змушені перетинати суцільну лінію розмітки, що заборонено Правилами.

Відповідно до ДСТУ 2587:2010 «Розмітка дорожня. Загальні технічні умови. Методи Контролю. Правила використання» мінімальна ширина розміченої смуги становить 3м, а за наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку смуги руху розділяються суцільною лінією горизонтальної розмітки 1.1 на відстані 20 (40) м до перехрестя або залізничного переїзду. Транспортний засіб, який зупинився на такій відстані в правій смузі, буде створювати передумову для порушення Правил іншими водіями транспортних засобів, оскільки вони для виконання правого повороту будуть вимушені перетинати суцільну лінію розмітки. Тому на таких дорогах зупинка і стоянка заборонені по всій довжині суцільної лінії горизонтальної розмітки, яка розділяє смуги руху.

Згідно п.2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доводи позивача в адміністративному позові щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення повністю спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери інспектора, що доданий до відзиву.

Інші доводи позивача, що оскаржувана постановавинесена з порушенням процесуальних норм не заслуговують на увагу, факту вчиненого правопорушення не спростовують та не звільняють останнього від адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 161 України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів в підтвердження доводів, викладених в адміністративному позові, до позовної заяви, в порядку ч. 4 ст. 161 КАС України, позивачем не додано.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Згідно з пунктом 9, 10 зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Таким чином, вимога зупинити транспортний засіб є правомірною.

Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису, доданого до відзиву вбачається що на місці зупинки транспортного засобу, в порядку ст. 279 КУпАП, інспектор представився, повідомив ОСОБА_1 про порушення ним Правил дорожнього руху, а саме п.п.22.3 «ґ» та п.15.9 «д» ПДР України. Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про порушення позивачем п.п.22.3 «ґ» та п.15.9 «д» ПДР України, що підтверджується відеозаписом з місця події, і за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАА №455146 від 07.06.2021 року містить відомості, встановлені ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснювалась фото-відео фіксація; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, права особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

Доданий до відзиву диск з відеозаписом факту виявлення правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення є належним та допустимим доказом у справі з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16.08.2019 року у справі № 524/126/17, від 31.07.2019 року у справі № 524/495/17, від 28.11.2018 року у справі № 537/1214/17).

З огляду на викладене, суд вважає, що наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності підтверджена належними доказами, отже, дії відповідача є правомірними, як наслідок, позов не може бути задоволений.

На підставі викладеного, керуючись Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну Поліцію», ст.ст. 122, 246, 248, 287-289, 291 КУпАП, ст.ст. 5-14, 72-76, 242, 246, 250-251, 255, 293, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст.286 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 , рнокпп: НОМЕР_4 );

Відповідачі: Батальйон патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області (місце знаходження: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3, ), інспектор Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Роговий Роман Григорович (місце знаходження: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3).

Суддя Т. В. Левицька