Справа № 520/15022/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"27" вересня 2021 р. № 520/15022/21
Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Савон О.Ю.

представника відповідача - Новиков В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Коцарська, буд. 56,м. Харків,61052)
про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ військового комісара Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по особовому складу державних службовців) від 09.07.2021 № 75-дс в частині звільнення ОСОБА_1 .

2. Поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділення військового обліку та бронювання солдатів та сержантів запасу Зміївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області або на іншій рівнозначній посаді.

3. Стягнути з Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням з моменту звільнення по день постановлення рішення.

4. Стягнути з Харківського. обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв`язку з затримкою видачі трудової книжки та розрахунку.

5. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що наказ військового комісара Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по особовому складу державних службовців) від 09.07.2021 № 75-дс в частині звільнення ОСОБА_1 є протиправним та таким, що порушує права позивачки, а отже підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що оскаржуваний позивачкою наказ військового комісара Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по особовому складу державних службовців) від 09.07.2021 № 75-дс в частині звільнення ОСОБА_1 є законним та таким, що винесений в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якої зазначила, що в період з 07.09.2021 року по 20.09.2021 року перебувала за межами України і не мала реальної можливості здійснити пошук адвоката задля отримання правової допомоги.

Суд, аналізуючи вказане клопотання дійшов висновку про необґрунтованість вказаної заяви, оскільки в період з 20.09.2021 року по дату судового засідання 27.09.2021 року позивачка мала змогу укласти договір з адвокатом та вказаною можливістю не скористалася, у зв`язку з чим вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності позиваки.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 (вхідний № 7599 від 04.09.2015 року) прийнято та призначено з 04.09.2015 року на посаду головного спеціаліста відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдат запасу Зміївського районного військового комісаріату на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до дня фактичного виходу з відпустки головного спеціаліста відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдат запасу цього ж РВК ОСОБА_2 ,з посадовим окладом 1218 грн. на місяць за переведенням з Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі.

На підставі заяви ОСОБА_3 (вхідний № 10187 від 18.08.2017 року), переведено з 18.08.2017 року на посаду головного спеціаліста відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу Зміївського РВК Харківської області, на посаду головного спеціаліста мобілізаційного відділення цього ж РВК, за її згодою, зі збереженням 9 рангу державного службовця та посадовим окладом 3200,00грн. на місяць.

30.01.2019 року на підставі заяви ОСОБА_1 (вхідний №1066 від 30.01.2019) переведена на посаду головного спеціаліста мобілізаційного відділення Зміївського РВК Харківської області, на рівнозначну посаду головного спеціаліста відділення військового обліку та бронювання солдатів та сержантів запасу цього ж РВК, зі збереженням 9 рангу державногослужбовця та посадовим окладом 4100,00грн. на місяць наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) № 31 від 30.01.2019 року.

На підставі заяви ОСОБА_1 (вхідний № 14119 від 31.10.2020 року), призначено ОСОБА_1 , на посаду головного спеціаліста відділення військового обліку та бронювання сержантів та солдатів запасу Зміївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області, з посадовим окладом 5300,00грн. на місяць, зі збереженням 9 (дев`ятого) рангу державного службовця на час відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_4 до дня фактичного виходу її з відпустки наказом військового комісара Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по особовому складу державних службовців) від 01.11.2020 року № 1-дс.

Також судом встановлено, що 09.07.2021 року до військового комісаріату Харківського ОТЦ К та СП надійшла заява головного спеціаліста відділення військового обліку сержантів та солдатів Зміївського РТЦК та СП Харківської області ОСОБА_4 (вхідний № 1973 від 09.07.2021 року), в які вона зазначила, що перериває відпустку для догляду за дитиною до досягнення неї трирічного віку з 10.07.2021 року.

Відповідно викладеного вище наказом військового комісара Зміївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 09.07.2021 року № 81 вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків з відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10 липня 2021 року: Працівника ЗС України ОСОБА_4 , головного спеціаліста відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу Зміївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області.

Суд зазначає, що як було встановлено вищи позивач займала декретну посаду, до фактичного виходу з відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Також судом встановлено, що у зв`язку із прериванням декретної відпустки та виходом з 10.07.2021 року основного працівника - ( ОСОБА_4 головного спеціаліста відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу Зміївського РТЦК та СС Харківської області), враховуючи відсутність інших вакантних посад у Зміївському РТЦК та СП Харківської області, Наказом військового комісара Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по особовому складу)від 09.07.2021 № 75-дс звільнено ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділення військового обліку та бронювання солдатів та сержантів запасу Зміївського РТЦК та СП Харківської області відповідно до п. 2 ст. 86. Закону України „Про державну службу", за угодою сторін.

Крім цього встановлено, що відповідно наказу військового комісара Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по особовому складу державних службовців) від 14.07.2021 року № 78-дс, внесено зміни до абзацу четвертого пункту 1 наказу військового комісара Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09 липня 2021 року № 75 - де та викласти його в такій редакції: " ОСОБА_1 ,головного спеціаліста відділення військового обліку та бронювання солдатів та сержантів запасу Зміївського РТЦК та СП Харківської області, звільнити відповідно до п.2 ст. 36 КЗпП України,у зв`язку з виходом на роботу основного працівника.

Суд звертає увагу, що звільнення жінок, які мають дітей віком до трьох років, роботодавцем заборонено. Ця норма стосується як працюючих жінок так і тих що знаходяться в декреті на їх місце можуть прийняти лише тимчасового працівник, щоб не зупинявся робочий процес (ч.3 ст. 184 Кодексу законів про працю України).

Законодавством передбачено право працівника достроково вийти з декретної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Так, згідно з ч.3 ст. 179 Кодексу України про працю, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років, надається за бажанням.

Статтею 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути укладено на визначений строк за погодженням сторін трудового договору. Тобто роботодавець має право укласти строковий трудовий договір з іншим працівником (звісно, за погодженням з ним) на час відсутності основного працівника у зв`язку з відпусткою для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У такому разі в наказі та заяві працівника має бути чітко визначено, що трудовий договір укладається саме на час відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Особливістю зазначеного трудового договору є те, що він підлягає розірванню не тільки тоді, коли дитині, яку доглядають, виповниться три роки, але й тоді, коли особа, яка доглядає за цією дитиною, виявить бажання перервати таку відпустку i стати до роботи до досягнення дитиною трирічного віку.

Аналізуючи вище викладені положення суд зазначає, що за вище зазначених обставин законодавець визначив, що в день виходу на роботу основного працівника роботодавець не просто може, а й зобов`язаний розірвати строковий трудовий договір, укладений з тим працівником, який виконував роботу під час відсутності основного працівника, оскільки повинен забезпечити можливість виходу на роботу останнього. В такому випадку звільнення здійснюється згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП.

Пункт 2 частини 1 статті 36 КЗпП України: Підставами припинення трудового договору є: закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Також суд зазначає, що звільнення працівника у зв`язку із закінченням строку трудового договору за пунктом 2 статті 36 Кодексу законів про працю України не є звільненням з ініціативи роботодавця. Припиненням трудового договору по закінченню строку не потребує заяви чи якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладання строкового трудового договору він вже виразив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. Одночасно він виразив і волю на припинення такого трудового договору по закінченні строку, на який він був укладений (Постанова Верховного Суду від 26.12.2018 року у справі № 640/498/17-ц).

Така правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у справі № 761/27037/17-ц від 31.10.2018 року, Постанова Верховного Суду у справі № 753/16193/16-ц від 12.09.2018 року, Постанова Верховного Суду у справі № 757/26016/18 від 06.12.2018 року, вказані рішення містять спільний висновок, що припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладання строкового трудового договору він уже виявив коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору «після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в іншій спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2.статті 36 КЗпП України.

Також як було встановлено судом на дату виходу тобто станом на 09.07.2021 року на роботу основного працівника - ( ОСОБА_4 ) в Харківському ОТЦК та СП були відсутні інші вакантні посади, на які б можна було перевести позивача.

Враховуючи вище викладені висновки суд вважає, що звільнення позивача з посади (головного спеціаліста відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу Зміївського РТЦК та СП Харківської області) є законним та обґрунтованим.

Щодо твердження позивача , що нею було направлення рекомендованим листом заяву від 08.072001 року (вхідний № 14447 від 26.07.2021 року) та (вихідний №14435 від 26.07.2021 року) про призначення за переведенням на посаду до другого відділу Чугуївського РТЦК та СП Харківської області наявна вакантна посада провідного спеціаліста, то судом встановлено, що позивачу на звернення за ex.. №№ 144 35 від 26.07.2021 року та 14447 від 26.07.2021 року було направлено відповідь, в якій відповідачем зазначено, що 10 липня 2021 року до відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов витяг з наказу військового V комісара Зміївського РТЦК та СП Харківської області від 09.07.2021 року №81 про вихід ОСОБА_4 з відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим Вас було звільнено 09 липня 2021 року.

Станом на 09.07.2021 року посади провідного спеціаліста відділення обліку мобілізаційної роботи другого відділу Чугуївського РТЦК та СП Харківської області не існувало, оскільки організаційні заходи відбулись 12 липня 2021 року.

На даний час вищезазначена посада не вакантна.

Розрахунок був здійснений з запізненням у зв`язку з браком фінансування.

Запис у трудовій книжці зроблено помилково.

Особові справи та трудові книжки ведуться та зберігаються у відділені офіцерів запасу і кадрів Зміївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області.

Для виправлення запису у Вашій трудовій книжці Ви маєте прибути до Харківського ОТЦКта СП за адресою: АДРЕСА_2 , що додається додатком 12.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Коцарська, буд. 56,м. Харків,61052) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 29 вересня 2021 року.

Суддя Спірідонов М.О.