Справа № 640/13936/19
Суддя: Мамедова Ю.Т.
Дата ухвалення: 2021-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 серпня 2021 року №640/13936/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мамедової Ю.Т., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міськбуджитло» до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 4) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Державна фіскальна служба України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (далі - суд), надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Міськбуджитло», (далі - позивач, ТОВ «Міськбуджитло»), до Головного управління ДФС у м. Києві, (далі - відповідач-1), Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, (далі - відповідач-2), третя особа - Державна фіскальна служба України, (далі - третя особа), у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 08 квітня 2019 року № (далі - оскаржуване податкове повідомлення-рішення);

- визнати протиправними дії відповідача-2 щодо відмови у прийнятті податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) ТОВ «Міськбуджитло» за 1-й квартал 2018 року реєстраційний номер та зобов`язати відповідача-2 та відповідача-1 прийняти податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСЬКБУДЖИТЛО» за 1-й квартал 2018 року реєстраційний номер датою її подання, з відображенням відповідних змін у картці платника єдиного податку та Реєстрі платників єдиного податку.

- визнати протиправними дії відповідача-2 щодо відмови у прийнятті податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) ТОВ «Міськбуджитло» за 2-й квартал 2018 року реєстраційний номер та зобов`язати відповідача-2 та відповідача-1 прийняти податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) ТОВ «Міськбуджитло» за 2-й квартал 2018 року реєстраційний номер датою її подання, з відображенням відповідних змін у картці платника єдиного податку та Реєстрі платників єдиного податку;

- визнати протиправними дії відповідача-2 щодо відмови у прийнятті податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) ТОВ «Міськбуджитло» за 3-й квартал 2018 року реєстраційний номер 1 та зобов`язати відповідача-2 та відповідача-1 прийняти податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) ТОВ «Міськбуджитло» за 3-й квартал 2018 року реєстраційний номер 1 датою її подання, з відображенням відповідних змін у картці платника єдиного податку та Реєстрі платників єдиного податку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику осіб.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачами протиправно не прийнято податкові декларації платника єдиного податку за 1-й, 2-й та 3-й квартали 2018 року, що зумовило протиправне прийняття відповідачем-1 оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що в порядку передбаченому Податковим кодексом України було проведено камеральну перевірку позивача та виявлено зменшення податкового зобов`язання зі сплати єдиного податку, що стало підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

Відповідач 2 відзив на адміністративний позов не надав.

Третьою особою пояснення по суті позовних вимог не подано.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

ТОВ «Міськбуджитло» є платником єдиного податку з 01.10.2015 року. Основним видом діяльності позивача є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

07 березня 2019 року відповідачем 1 проведено камеральну перевірку податкової декларації від 30.01.2019 року № платника єдиного податку третьої групи за 2018 рік.

За результатами проведеної перевірки відповідачем 1 було складено акт від 07.03.2019 року № 63/26-15-12-09-19/39896852, яким встановлено заниження позивачем суми єдиного податку у 2018 р.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем 1 прийнято податкове повідомлення рішення від 08.04.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем єдиного податку з юридичних осіб в розмірі 7 325,30 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 831,33 грн.

Позивач зазначає, що розбіжність у сумах задекларованого єдиного податку сформувалась з огляду на протиправне неприйняття відповідачем декларацій за 2017 рік, 1-й, 2-й та 3-й квартали 2018 року.

Не погоджуючись з зазначеним податковим повідомленням рішенням та діями відповідачів щодо неприйняття вказаної податкової звітності за спірний період, позивач звернувся зі скаргою до ДФС України, в якій просив скасувати оскаржуване податкове повідомлення рішення, визнати помилковими висновки акту камеральної перевірки від 07.03.2019 року № 63/26-15-12-09-19/39896852, а також прийняти податкові декларації за 2017 рік, 1-й, 2-й та 3-й квартали 2018 року датами їх подання та здійснити коригування в обліковій картці платника податку.

Водночас, 25.06.2019 року ДФС України прийнято рішення № 28805/6/99-99-11-06-01-25 про відмову у задоволенні зазначеної скарги, та залишення оскаржуваного податкового повідомлення рішення без змін.

Позивач не погоджуючись із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням та зазначеними діями відповідачів, вважаючи, що такими діями порушено його законні права та інтереси, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Розглядаючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Так, відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Положеннями ПК України закріплено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності полягає в запровадженні особливого механізму справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 ПК України, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Спрощена система оподаткування не звільняє суб`єкта господарювання від виконання податкових зобов`язань зі сплати податків, встановлених у пункті 297.1 статті 297 ПК України, а запроваджує інші умови, порядок та механізм їх сплати, а також встановлює можливість відновлення їх сплати на загальних підставах у разі недотримання умов оподаткування за спрощеною системою.

Відповідно до пункту 294.1 статті 294 ПК України, податковим звітним періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Положеннями пункту 295.3 статті 295 ПК України встановлено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

У відповідності до пункту 296.3 статті 296 ПК України, платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

При цьому, відповідно до положень пункту 296.7 статті 296 ПК України, податкова декларація складається наростаючим підсумком з урахуванням норм пунктів 296.5 і 296.6 цієї статті.

Згідно з пункту 299.1 статті 299 ПК України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

За приписами пункту 299.10 статті 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків; 5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Так відповідно до пункту 298.2.3 статті 298 ПК України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:

1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

3) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

4) у разі застосування платником єдиного податку іншого способу розрахунків, ніж зазначені у пункті 291.6 статті 291 цього Кодексу, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено такий спосіб розрахунків;

5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення;

7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності;

8) у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів;

9) у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

Так, відповідно до матеріалів справи, вбачається, що відповідачем 1 не прийнято декларації позивача за перші три квартали 2018 року, з огляду на анулювання реєстрації платника єдиного податку, що підтверджується листом ГУ ДФС у м. Києві від 07.11.2018 року № 97582/10/26-15-12-09-18.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.2018 року № 826/17815/17, що набрало законної сили відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 року скасовано рішення відповідача 1 про анулювання реєстрації позивача, як платника єдиного податку третьої групи.

За таких обставин суд дійшов до переконання, що відповідачем 1 протиправно не прийнято податкові декларації позивача за 1й, 2й та 3й квартали 2018 року та наявності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

З огляду на зазначене, суд дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо та зобов`язання відповідача-2 та відповідача-1 прийняти податкові декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) ТОВ «Міськбуджитло» за 1й, 2й та 3й квартали 2018 року, оскільки такі позовні вимоги є похідними від попередньої.

При цьому, як зазначається позивачем та не спростовано відповідачем, оскаржуване податкове повідомлення рішення винесено за результатами перевірки декларації позивача за 2018 рік.

Судом встановлено та не спростовано відповідачами, що позивачем вірно вказано у податкових деклараціях платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) ТОВ «Міськбуджитло» за 1й, 2й та 3й квартали 2018 року суми єдиного податку до сплати за відповідні податкові (звітні) квартали, а саме: за 1-й квартал 2018 р. - 1 661,77 грн., за 2-й квартал 2018 р. - 856,25 грн., за 3-й квартал 2018 р. - 4807,28 грн.

Більше того, позивачем своєчасно було сплачено вказані суми єдиного податку, що підтверджується оригіналами платіжних доручень № 32 від 08.05.2018 р., № 49 від 30.07.2018 р. та №82 від 15.11.2018 р.

З огляду на те, що відповідачем 1 при здійсненні перевірки позивача та винесені оскаржуваного податкового повідомлення рішення протиправно не було враховано подані позивачем декларації 1й, 2й та 3й квартали 2018 року та сплачений єдиний податок за вказані періоди, суд вважає таке податкове повідомлення рішення необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, при розгляді даної справи суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії».

Позивачем надано достатні та належні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідачами не надано суду належних доказів правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення та бездіяльності щодо прийняття відповідних декларацій позивача за 1й, 2й та 3й квартали 2018 року.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів, відтак, суд вважає за доцільне, задовольняючи позов, викласти зміст резолютивної частини постанови, з урахуванням специфіки позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Міськбуджитло» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Тверська, 6, ) задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 08 квітня 2019 року №.

3. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо неприйняття (не визнання) податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) ТОВ «Міськбуджитло» за 1-й квартал 2018 року реєстраційний номер .

4. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у м. Києві щодо неприйняття (не визнання) податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) ТОВ «Міськбуджитло» за 2-й квартал 2018 року реєстраційний номер ; податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) ТОВ «Міськбуджитло» за 3-й квартал 2018 року реєстраційний номер 1.

4. Зобов`язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві та Головне управління ДФС у м. Києві прийняти: податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСЬКБУДЖИТЛО» за 1-й квартал 2018 року реєстраційний номер ; податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) ТОВ «Міськбуджитло» за 2-й квартал 2018 року реєстраційний номер ; податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) ТОВ «Міськбуджитло» за 3-й квартал 2018 року реєстраційний номер 1, датою їх фактичного подання, з відображенням відповідних змін у картці платника єдиного податку та Реєстрі платників єдиного податку.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міськбуджитло» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Тверська, 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) судовий збір у розмірі 7684,00 грн. (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Мамедова