Справа № 400/6227/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 р. Категорія 111030000м.ОдесаСправа № 400/6227/20
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

час і місце ухвалення: спрощене провадження,

м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС-АГРО-ТРАНС» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.08.2020 № 2, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.08.2020 № 2, мотивуючи його тим, що нормами чинного законодавства не передбачена відповідальність за зберігання пального в обсязі більшому, ніж суб`єктом господарювання зазначено в заяві на отримання ліцензії. У період з 03.03.2020 р. по 15.03.2020 р. позивачем не відпускалося пальне, оскільки перевезення в цей час здійснювала ФОП ОСОБА_1 із використанням власного пального. З урахуванням того, що 23787 л, використання яких відповідач помилково приписав позивачу, Товариством не використовувалося, повторний розрахунок щоденних обсягів зберігання пального свідчить, що в період, який перевірявся, відсутні періоди з від`ємним значенням розрахункового залишку пального на місці його зберігання.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 27.08.2020 р. № 2.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що згідно наданих до перевірки документів, обсяг дизельного палива придбаного за період з 01.01.2020 по 23.07.2020 включно становить 310 507,00 літрів.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС-АГРО-ТРАНС» було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, позивач вказує, що в апеляційній скарзі апелянт не навів правову норму, з якою він пов`язує порушення, допущене позивачем, що в подальшому стало підставою винесення податкового повідомлення-рішення від 27.08.2020 № 2 на суму 500 000 грн.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 01.07.2020 року відповідачем видано наказ № 946 "Про проведення фактичної перевірки" товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС-АГРО-ТРАНС» з 23.07.2020 р. Підставою для призначення перевірки вказано п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а саме: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (а. с. 27 зворот).

У липні 2020 року відповідачем проведена фактична перевірка позивача за період з 01.01.2020 р. по 31.07.2020 р., результати якої оформлені актом від 03.08.2020 р. № 88/14-29-32-02/43215375 (а. с. 11-15).

Перевіркою встановлено порушення вимог ст. 15 Закону № 481, зокрема, зберігання пального в кількості 270554 л без наявності ліцензії на право зберігання пального.

25.08.2020 року позивач подав заперечення на акт перевірки (а. с. 18-19), які не вплинули на висновки акту перевірки.

27.08.2020 року податковим повідомленням-рішенням № 2 на позивача накладено штраф у розмірі 500000,00 грн. (а. с. 10).

10.09.2020 року ТОВ «ЛЮКС-АГРО-ТРАНС» подало скаргу до Державної податкової служби України (а. с. 23-25), яка рішенням від 11.12.2020 р. залишена без задоволення (а. с. 25-27).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № 2 від 27.08.2020 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що ліцензія на зберігання у Позивача в наявності, що й відображено в Акті перевірки. Факту зберігання пального понад 50 т, та/або зберігання пального в ємкості, яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі, під час проведення перевірки перевіряючими не встановлено, а відтак, в діях Позивача відсутнє порушення (зберігання пального без ліцензії), за яке Відповідач наклав штрафні санкції.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22.05.2018 р. у справі № 810/1394/16 і від 10.04.2020 р. у справі № 815/1978/18, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що фактичну перевірку позивача призначено відповідачем у межах своїх повноважень.

Щодо суті виявленого податковим органом під час здійснення перевірки порушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне: відповідач, вказуючи в Акті перевірки про зберігання пального в кількості 270554 л та встановлюючи, що це пальне зберігалося понад об`єми, заявлені Позивачем при отриманні ліцензії, посилається на розрахунок щоденних обсягів зберігання дизельного палива, який є додатком до акту перевірки (а.с. 16-17).

Розрахунок щоденних обсягів пального фактично є аналізом обліку пального за перевіряємий період, який позивач веде самостійно.

Так, позивач зберігає паливо у двох резервуарах ємністю по 25 м3 (разом 50000 л), які розташовані за адресою: м. Нова Одеса, вул. Репіна, 56. Загальна місткість резервуарів за вказаною адресою зазначена позивачем і в заяві на отримання ліцензії на право зберігання пального (а. с. 77).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (далі - Закон №481), ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Так, згідно з ч. 2 ст. 15 Закону № 481 оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Відповідно до ч. 8 ст. 15 Закону № 481 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Таким чином, слід зауважити, що ліцензія на зберігання видається та "прив`язана" до місця зберігання пального, тобто, адреси розташування складу зберігання.

Умовою видачі ліцензії на зберігання є наявність зареєстрованих відповіло до Закону ємкостей.

Відповідно до ч. 43 ст. 15 Закону №481 суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємкостей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

Згідно ст. 17 Закону №481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

В Акті перевірки контролюючим органам фактично встановлені та описані виявлені недоліки ведення обліку пального позивачем та порушення Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Разом з тим, перевіряючими не встановлено та відсутні будь-які дані про зберігання за місцем перевірки пального понад 50т.

При винесенні оскаржуваного рішення податковий орган застосував до ТОВ «ЛЮКС-АГРО-ТРАНС» штрафні санкції за зберігання без ліцензію, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ліцензія на зберігання у позивача в наявності, що й відображено в Акті перевірки.

Факту зберігання пального понад 50 т, та/або зберігання пального в ємкості, яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі, під час проведення перевірки перевіряючими не встановлено, а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в діях Позивача відсутнє порушення (зберігання пального без ліцензії), за яке відповідач наклав штрафні санкції.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені судом обставини відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС-АГРО-ТРАНС» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.08.2020 № 2 належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області, - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року по справі № 400/6227/20, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.