Справа № 400/174/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/174/20
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

Дата і місце ухвалення 31.05.2021 р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в письмовому провадженні в місті Одесі апеляційну скаргу Чорноморського національного державного університету ім. Петра Могили на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року по справі №400/174/20 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Чорноморського державного університету ім. Петра Могили про застосування до заходу реагування у сфері державного нагляд,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Чорноморського національного університету імені Петра Могили про застосування до відповідача заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єкта третього корпусу університету, розташованого за адресою: вул. 68 Десантників, 10, м. Миколаїв, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Чорноморський національний університет імені Петра Могили подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач зазначає, що після проведення 24.12.2019 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за наслідками якого складено акт № 473 від 24.12.2019 року та позапланового заходу, за наслідком якого складено акт № 134 від 17.02.2021 року, не усунутим залишилось лише одне порушення: не виконання захисту будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів.

Апелянт вказував на те, що з метою усунення вказаного порушення Чорноморським державним університетом проведено тендер та укладено договір № 319 від 19.04.2021 року на виготовлення проектно-кошторисної документації по об`єкту: «Капітальний ремонт. Система блисковкозахисту будівлі навчально-науково-практичного центру «Консультативно-діагностична та реабілітаційна поліклініка ЧНУ ім. Петра Могили», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. 1 Воєнна, 1.

Апелянт вважає, що при обранні заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємства, позивачем, як суб`єктом владних повноважень, і судом має враховуватись принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, та тим які залишились неусунутими на час розгляду справи, а також повинен бути дотриманий справедливий баланс між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Відповідач вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки протягом всього періоду розгляду справи та на даний час Чорноморський державний університет вчиняє необхідні дії для усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Відповідач зазначив, що більшість порушень на час розгляду справи було повністю усунуто, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

На думку апелянта, такий захід реагування, як повне зупинення експлуатації об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, тоді як в даному випадку, позивачем не доведено, що перелічені в позові порушення є реальною загрозою для життя і здоров`я людей.

З огляду на викладене апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження згідно з положеннями статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у період з 18.12.2019 року по 24.12.2019 року посадовими особами Центрального РВ м. Миколаїв ГУ ДСНС України в Миколаївській області було проведено позапланову перевірку щодо дотримання Чорноморським національним університетом імені Петра Могили законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за адресою: м. Миколаїв, вул. 68 Десантників, 10, за результатами якої складено Акт від 24.12.2019 року № 473.

Перевіркою встановлено порушення відповідачем приписів Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014 року (далі - ППБ України) та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки, ряд з яких, як посилався позивач, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

1. в приміщеннях третього корпусу допускається експлуатація тимчасових ділянок електромережі (порушено пункт 1.8 розділу IV ППБУ, відповідно до якого улаштування та експлуатація тимчасових електромереж забороняються. Винятком можуть бути тимчасові електромережі, які живлять ілюмінаційні установки, а також електропроводки в місцях проведення будівельних, тимчасових ремонтно- монтажних та аварійних робіт);

2. допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, а саме: в третьому корпусі не влаштований протипожежний люк 2 типу для виходу на горище (порушено пункт 2.3 розділу III ППБУ, відповідно до якого під час експлуатації об`єкта не допускається знижувати клас вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах);

3. дерев`яні конструкції горищних покриттів (кровки, лати) третього корпусу будівлі не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (порушено пункт 2.5 розділу III ППБУ, відповідно до якого у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

4. допускається використання дверей з заскленням, яке утворює скалки перед виходами з третього корпусу (порушено пункт 2.37 розділу III ППБУ, відповідно до якого забороняється, заміняти скло, що не дає скалок при руйнуванні, на звичайне у дверях);

5. допускається встановлення грат на вікнах першого поверху в третьому корпусі, які не розкриваються, розсуваються або знімаються (порушено пункт 2.16 розділу III ППБУ, відповідно до якого у разі необхідності встановлення на вікнах приміщень, де перебувають люди, ґрат останні повинні розкриватися, розсуватися або зніматися. Під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати мають бути відчинені (зняті);

6. сходові клітини та коридори в третьому корпусі не забезпечені евакуаційним освітленням, з вмиканням евакуаційного освітлення з настанням сутінків (порушено пункт 2.31 розділу III ППБУ, відповідно до якого сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації мають бути забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей);

7. експлуатацію систем протипожежного захисту не проведено відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014, зокрема умови освітлення евакуаційних виходів з будівлі третього корпусу не відповідають вимогам будівельних норм, зокрема над евакуаційними виходами з будівлі не встановлені світлові покажчики «ВИХІД», які повинні забезпечувати освітлення евакуаційних виходів не менше 60 хвилин у разі відключенні електромережі (порушено пункт 2.23 розділу III ППБУ, відповідно до якого забороняється зменшувати кількість та розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, класи вогнестійкості несучих та огороджувальних конструкцій, застосовувати будівельні матеріали з вищими показниками пожежної небезпеки, змінювати інженерні та планувальні рішення й умови освітлення згідно з нормованою вимогою; та пункт 1.2 розділу V ППБУ Будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»);

8. не виконано захист будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд» (порушено пункт 1.21 розділу IV ППБУ, відповідно до якого захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»);

9. під час експлуатації об`єктів допускається зниження рівня пожежної безпеки, встановленого законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта, зокрема, приміщення будівлі третього корпусу не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи проти пожежного захисту» з підписанням актів (Акт прийняття монтажних робіт, Акт введення в експлуатацію та перевірки, Акт прийняття) (порушено пункт 1.2 розділу V ППБУ, відповідно до якого Будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи проти пожежного захисту»; та пункт 22 розділу II під час експлуатації об`єктів забороняється знижувати рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта);

10. приміщення будівлі третього корпусу не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», зокрема, системою оповіщення людей про пожежу типу СО-3 (порушено пункт 1.2 розділу V ППБУ, відповідно до якого Будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту»; та пункт 22 розділу II ППБУ під час експлуатації об`єктів забороняється знижувати рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта).

24.12.2019 року Головним управлінням ДСНС у Миколаївській області було винесено Чорноморському національному університету імені Петра Могили припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, виявлених під час перевірки, проведеної у період з 18.12.2019 року по 24.12.2019 року та встановлено строк для їх усунення до 03.01.2020 року.

У зв`язку із виявленням в ході перевірки вказаних вище порушень та неусуненням їх у встановлений строк Головне управління ДСНС у Миколаївській області звернулось до суду першої інстанції з позовом про застосування заходів реагування.

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому, за зверненням Чорноморського національного університету імені Петра Могили, Головним управлінням ДСНС України у Миколаївській області у період з 15.10.2020 року по 16.10.2020 року, а також у період з 16.02.2021 року по 17.02.2021 року проводились позапланові заходи державного нагляду (контролю) щодо перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами яких складено акти № 177 від 16.10.2020 року та № 134 від 17.02.2021 року.

Згідно акту № 134 від 17.02.2021 року, станом на лютий 2021 року неусунутим з боку відповідача залишилось лише одне порушення - не виконано захист будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, відповідно до вимог EN 62305:2012 «Блискавкозахист», що є порушенням ст. 55 КЦЗ та п. 1.21 розділу IV ППБУ, відповідно до якого захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДСНС України у Миколаївській області, з огляду на наступне.

Згідно ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Частина 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

При цьому, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч. 2 ст. 70 КЦЗ України).

Згідно ст. 20 Кодексу цивільного захисту, до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить, зокрема: забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики;

При цьому, ст. 51 цього Кодексу визначено, що діяльність із забезпечення техногенної безпеки є складовою виробничої, експлуатаційної та іншої діяльності відповідних посадових осіб і працівників підприємств, установ, організацій. Ця вимога відображається у відповідних статутах або положеннях.

Забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.

Таким чином на суб`єктів господарювання покладається обов`язок щодо забезпечення пожежної та техногенної безпеки, контроль за виконанням якого здійснюють територіальні органи Державної служби України з надзвичайних ситуацій (ДСНС), шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

В свою чергу, з огляду на зазначені вище положення чинного законодавства, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області наділено правом звернення до суду з позовом про вжиття заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств та об`єктів.

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, позивач посилався на те, що виявлені в ході проведення перевірки порушення створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, а їх не усунення несе ризик виникнення надзвичайної ситуації, у зв`язку з чим зазначав про необхідність вжиття відповідних заходів реагування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем не заперечувалась наявність, станом на момент звернення позивача з даним адміністративним позовом порушень вимог пожежної та техногенної безпеки, виявлених в ході позапланового заходу державного нагляду (контролю) у період з 18.12.2019 року по 24.12.2019 року.

В свою чергу, станом на момент вирішення даної справи судом першої інстанції Чорноморським національним університетом імені Петра Могили не було усунуто одне порушення - не виконано захист будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, що не заперечувалось відповідачем у справі.

Згідно вимог пункту 24 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Згідно вимог пункту 25 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Також розділом 4 Класифікатору надзвичайних ситуацій ДК 019:2010 встановлено, що надзвичайна ситуація техногенного характеру - це порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті унаслідок транспортної аварії (катастрофи), пожежі, вибуху, аварії з викиданням (загрозою викидання) небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин, раптового руйнування споруд; аварії в електроенергетичних системах, системах життєзабезпечення, системах телекомунікацій, на очисних спорудах, у системах нафтогазового промислового комплексу, гідродинамічних аварій тощо.

Відповідно до пункту 43 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Згідно з вимогами пункту 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

З аналізу вказаних приписів чинного законодавства вбачається, що настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Розділом IV Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС №1417 від 30.12.2014 року встановлено загальні вимоги пожежної безпеки до інженерного обладнання. Підпунктом 1.21 п. 1 вказаного Розділу передбачено, що захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд.

Відповідачем не дотримано вказаних вимог Правил пожежної безпеки в Україні.

В даному випадку обґрунтованими є доводи позивача про те, що не усунення вказаного порушення прямо впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю і здоров`ю людей, оскільки наявність вказаного порушення впливає на забезпечення безпеки роботи об`єкту, безпеки осіб, які там можуть перебувати у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту.

Колегія суддів враховує, що захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Неусунення відповідачем виявленого в ході проведення перевірки порушення є, на думку колегії суддів, суттєвим та створює серйозну небезпеку життю і здоров`ю людей, оскільки у випадку удару блискавки в будівельні конструкції може виникнути небезпечне іскріння, полум`я та електричний струм, що виник у результаті виносу високої напруги на струмопровідні частини конструкцій, проникненню пожежі з її небезпечними факторами та розповсюдження їх до шляхів евакуації та місць перебування людей, тобто вказане порушення не є формальним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що виявлене порушення вимог пожежної безпеки створює реальну загрозу життю та здоров`ю, а його не усунення може призвести до невиправних наслідків - до загибелі людей або ж нанесенню шкоди їх здоров`ю.

Станом на момент розгляду справи, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про повне усунення порушення, виявленого посадовими особами позивача.

Вказане свідчить про наявність підстав для вжиття заходів реагування, шляхом повного зупинення роботи об`єкта третього корпусу університету, розташованого за адресою: вул. 68 Десантників, 10, м. Миколаїв, експлуатації його будівель, споруд та приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

В поданій апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що з метою усунення виявленого порушення Чорноморським державним університетом проведено тендер та укладено договір № 319 від 19.04.2021 року на виготовлення проектно-кошторисної документації по об`єкту: «Капітальний ремонт. Система блисковкозахисту будівлі навчально-науково-практичного центру «Консультативно-діагностична та реабілітаційна поліклініка ЧНУ ім. Петра Могили», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. 1 Воєнна, 1.

Колегія суддів не приймає до уваги зазначені доводи, з огляду на те, що по-перше, порушення, в тому числі, і те, що залишилось неусунутим на час вирішення справи в суді першої інстанції, були виявлені на об`єкті третій корпус університету, розташований за адресою: вул. 68 Десантників, 10, м. Миколаїв, а тому вжиття відповідачем заходів щодо облаштування системи блисковкозахисту будівлі за адресою: м. Миколаїв, вул. 1 Воєнна, 1 жодним чином не впливає на висновок про наявність підстав для вжиття заходів реагування.

В свою чергу, ні станом на момент розгляду даної справи судом першої інстанції, ні на час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції виявлене позивачем порушення вимог пожежної та техногенної безпеки відповідачем усунуто не було, незважаючи на те, що з моменту його виявлення пройшов вже значний час.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку наявні підстави для задоволення позовних вимог ГУ ДСНС у Миколаївській області.

Щодо пропорційності заходу реагування, який просить застосувати позивач, слід зазначити, що забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення у порівняні з інтересом використання приміщення, в тому числі і для здійснення освітньої діяльності. Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить про співмірність заходу реагування, який просить вжити позивач наслідкам його застосування.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення суб`єктом господарювання виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Колегія суддів зазначає, що такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2019 року у справі №810/2400/18 (провадження №К/9901/67046/18).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чорноморського національного університету імені Петра Могили залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук