Справа № 580/4261/21
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року справа № 580/4261/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення часників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подала позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у здійсненні з 26.02.2021 перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках № 36/23-00-10-058 від 18.02.2021 та № 37/23-00-10-058 від 18.02.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 26.02.2021 пенсії державного службовця пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках № 36/23-00-10-058 від 18.02.2021 та № 37/23-00-10-058 від 18.02.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивач є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 36 років, перед звернення за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, у зв`язку з цим має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону України "Про державну службу", що також підтверджено рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 у справі № 580/1300/21.

У червні 2021 року до позивача надійшов лист відповідача, яким повідомлено про переведення ОСОБА_1 на пенсію по Закону України "Про державну службу", однак без врахування довідок № 36/23-00-10-058 від 18.02.2021 та № 37/23-00-10-058 від 18.02.2021, що призвело до зменшення розміру пенсії до 1769 грн.

У червні 2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення та здійснення нарахування і виплати з 26.02.2021 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках № 36/23-00-10-058 від 18.02.2021 та № 37/23-00-10-058 від 18.02.2021, однак відповідач відмовив у здійсненні такого нарахування.

Таку відмову позивач вважає протиправною, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернулася до суду.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що наказом ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області від 31.07.2017 № 142-о припинено державну службу позивача та звільнено її з 31.07.2017 з посади начальника відділу організації роботи ДПІ у м. Черкасах на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу".

Протоколом від 29.08.2017 № 7167 позивачеві призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За наслідками розгляду заяви позивача від 26.02.2021 щодо переходу на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", відповідач листом від 05.03.2021 № 2300-0306-8/14568 повідомив про прийняття рішення від 04.03.2021 № 63 про відмову у призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Підставою відмови зазначено те, що позивач протягом трудової діяльності не займала посад, визначених Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернулась в суд з позовом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у адміністративній справі № 580/1300/21, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити переведення ОСОБА_1 з 26.02.2021 на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та здійснити нарахування та виплату пенсії за відповідний період.

02 червня 2021 року Головне управління надіслало на адресу позивача лист, відповідно до якого відповідач повідомив ОСОБА_1 , що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у адміністративній справі № 580/1300/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити переведення ОСОБА_1 з 26.02.2021 на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо обчислення пенсії на підставі довідок про заробітну плату від 18.02.2021 № 36/23-00-10-058 та № 37/23-00-10-058, виданих Головним управління ДПС в Черкаській області, відмовлено.

Переведення позивача на пенсію Закону України "Про державну службу" без врахування довідок від 18.02.2018 призвело до зменшення розміру пенсійної виплати.

У разі звернення позивача із заявою про відмову обчислення розміру пенсії на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у адміністративній справі №580/1300/21, виплату пенсії буде поновлено у розмірі, визначеному до виконання рішення.

10 червня 2021 року позивач звернулася до Головного управління із заявою, в якій просила зупинити виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у адміністративній справі № 580/1300/21.

10 червня 2021 року позивач звернулася до Головного управління з заявою про перерахунок пенсії, в якій просила призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 26.02.2021 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 у розмірі 60% від заробітної плати, зазначеного у довідках № 36/23-00-10-058 від 18.02.2021 та №37/23-00-10-058 від 18.02.2021.

Рішенням Головного управління від 10.06.2021 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відмовлено останній у такому перерахунку, оскільки стаття 37-1 Закону 33723-ХІІ, що визначала порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, втратила чинність 1 травня 2016 року. Водночас, Закон № 889-VІІ проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 3723-ХІІ, не передбачає.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що за приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Відповідно до статті 37-1 зазначеного Закону у редакції, чинній до 01.05.2016, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

До зазначеної статті були внесені зміни, а її зміст викладено у наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям були визначені постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000, зокрема у пунктах 4 та 5, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Таким чином, положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України № 1013 не містить.

Отже, з 01.12.2015 по 01.05.2016 чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому, чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

Крім того, з 01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" у зв`язку з чим положення Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу" частково втратили чинність, у тому числі норми статті 37-1.

Суд зазначає, що у статті 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

Оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку. Право на перерахунок пенсії державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям могло бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діяли на час виникнення обставин для такого перерахунку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 826/16182/18.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 29.09.2021.

Суддя В.О. Гаврилюк