Справа № 826/14880/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року м. Київ № 826/14880/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ЕНЕРДЖІ»
до проГоловного управління ДФС у м. Києві визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.06.2018,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ЕНЕРДЖІ» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.06.2018 №2.

Ухвалою суду від 13.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийняття оскаржуваного рішення.

27 вересня 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю з підстав правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ЕНЕРДЖІ» за результатами якої 15.05.2018 складено акт №317/26-15-14-02-02/38103460 «Про результати документальної планової виїзної перевірки податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.02.2012 по 31.12.2017» (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення:

п. 189.4 статті 189 ПК України в результаті чого занижено ПДВ в періоді, що перевірявся, на загальну суму 159070,00грн., у тому числі по періодах: вересень 2016 року - 35989,00грн., жовтень 2016 року - 30435,00грн., січень 2017 року - 92646,00грн.

На підставі встановленого порушення відповідачем 05.06.2018 прийнято податкове повідомлення - рішення №2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 159070,00грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 39768грн.

В порядку адміністративного оскарження податкове повідомлення - рішення залишено без змін.

Вважаючи вказані рішення протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між позивачем (Комісіонер) та ТОВ «Пром-Енерго Продукт» () (Комітент) укладено Договір комісії №01/08/16/К-2 від 01.08.2016, відповідно до якого Комісіонер за дорученням Комітента зобов`язується вчинити правочин щодо продажу товару (газ природний - корисна копалина, яка є сумішшю вуглеводнів та не вуглеводневих компонентів, перебуває у газоподібному стані за стандартних умов (тиск-760 мм ртутного стовпа і температура 20 градусів С) і є товарною продукцією, який є товарною продукцією, який передається для продажу в порядку та відповідно до умов цього Договору).

Крім того, між позивачем (Комісіонер) та Представництвом «Регал Петроліум Корпорейшин Лімітед» () (Комітент) укладено Договір комісії №01/08/16/К-1 від 01.08.2016, відповідно до якого Комісіонер за дорученням Комітента зобов`язується вчинити правочин щодо продажу товару (газ природний - корисна копалина, яка є сумішшю вуглеводнів та не вуглеводневих компонентів, перебуває у газоподібному стані за стандартних умов (тиск-760 мм ртутного стовпа і температура 20 градусів С) і є товарною продукцією, який є товарною продукцією, який передається для продажу в порядку та відповідно до умов цього Договору).

На виконання умов вказаних договорів складені та підписані акти приймання-передачі товару: №№б/н від 30.09.2016, 31.10.2016, 30.11.2017, 31.12.2016, податкові накладні: №18 від 30.09.2016, №23 від 31.10.2016, №16 від 30.11.2016, №28 від 31.12.2016, №111 від 30.09.2016, №82 від 31.10.2016, №96 від 30.11.2016, №107 від 31.12.2016.

Так, відповідно до п. 5.1 вказаних договорів, Комісіонер, з урахуванням положень розділу 9 цього договору, зобов`язаний здійснювати продаж товару за ціною не нижчою за мінімальну ціну продажу, про яку Комітент зобов`язаний повідомити Комісіонера. Сторони домовились, що мінімальна ціна продажу буде вказуватись Комітентом у відповідних повідомленнях згідно п. 3.4 Договору, в гривнях за 1 000 кубічних метрів (не включаючи: 1) податок на додану вартість та інші податки, 2) тарифи на розділ, поставку і зберігання газу, і 3) витрати на реалізацію газу).

Згідно пунктів 9.3 вказаних договорів, ціна одиниці проданого Комісіонером товару буде дорівнювати середньозваженій ціні одиниці товару, проданого на відповідних торгах (аукціонах), розрахований без урахування ПДВ та/або будь-яких інших застосованих податків.

У разі якщо товар місяці буде продаватись на двох і більше торгах (аукціонах), сторони домовились, що в такому випадку ціна такого товару місяця становитиме середньозважену ціну товару, розрахованому по всім проведеним торгам (аукціонам) з продажу відповідного товару місяця, без урахування ПДВ та/або будь-яких інших застосованих податків.

Відповідно до п. 10.2 вказаних договорів, розмір Комісійної плати за цим договором становить 0,45% від сукупної вартості товару місяця розраховується відповідно до положень п.п. 9.3.1 та п.п. 9.3.1 цього договору.

Як вбачається з Акту перевірки, відповідачем встановлено, що у вересні 2016 року позивач отримав газ природний від ТОВ «Пром-Енерго Продукт» та Представництва «Регал Петроліум Корпорейшин Лімітед» за ціною 5188,59грн. за 1тис.м3 (без урахування ПДВ та інших застосованих податків). Загальний обсяг отриманого газу становить 7 300 тис. м3, а продаж частини газу (обсяг 500 тис. м3) здійснило за 5091,00грн. за 1 тис.м3 (без урахування ПДВ та інших застосованих податків).

На думку контролюючого органу, позивач повинен був відобразити у даних обліку податкове зобов`язання з ПДВ обраховане не виходячи із договірної ціни продажу, тобто 5091,00грн. за 1тис.м3, як було фактично обраховано позивачем та відображено у податковій звітності, а виходячи із ціни, за якою газ було отримано від комітента, тобто 5188,59грн. за 1тис.м3.

Саме різниця між ціною, за якою газ було отримано позивачем від комітентів і договірною ціною, за якою частина газу була реалізована окремим покупцям і послугувала для відповідача основою для розрахунку, заниження податкового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 159 070,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи, за вересень 2016 року відповідачем встановлено різницю ПДВ по наступним податковим накладним складеними ТОВ «Енергогазрезерв» (код 36860996): №44 від 30.09.2016, №22 від 20.09.2016, №9 від 15.09.2016, №8 від 14.09.2016, з ТОВ «Компанія «Юкос» (код 35982497) накладні: №38 від 26.09.2016, №31 від 22.09.2016, №11 від 15.09.2016, №7 від 14.09.2016, ТОВ «Газові ресурси» (код 38418870) податкові накладні: №14 від 19.08.2016, №8 від 16.08.2016, №26 від 31.08.2016, ТОВ «Фірма ТДК» (код 32796917) накладні: №9 від 17.08.2016, №6 від 16.08.2016, ТОВ «Веста» (код 30288313) накладні: №13 від 19.08.2016, №42 від 30.09.2016, №20 від 20.09.2016, №4 від 12.09.2016, ТОВ «Центральна газопостачальна компанія» (код 38553084) накладні: №10 від 15.09.2016, №16 від 19.08.2016, №7 від 16.08.2016, №47 від 30.09.2016, всього на суму 35989,00грн.

За жовтень 2016 року відповідачем встановлено різницю ПДВ по наступним податковим накладним складеними ТОВ «Газ Трейд Груп» (код 38865729) №66 від 31.10.2016, №44 від 21.10.2016, №45 від 21.10.2016, №41 від 20.10.2016, №6 від 10.10.2016, №17 від 19.09.2016, №16 від 16.09.2016, ТОВ «Центральна газопостачальна компанія» (код 38553084) накладні: №78 від 31.10.2016, №49 від 24.10.2016, №48 від 21.10.2016, №16 від 11.10.2016, №11 від 10.10.2016, №25 від 20.09.2016, №13 від 16.09.2016, ТОВ «Приватна Газопостачальна Компанія» (код 36620331) накладні: №64 від 28.10.2016, №43 від 20.10.2016, №40 від 19.10.2016, №10 від 10.10.2016, №18 від 19.09.2016, №14 від 16.09.2016, ТОВ «Енергогазрезерв» (код 36860996) накладні: №69 від 31.10.2016, №52 від 24.10.2016, №26 від 17.10.2016, №20 від 13.10.2016, №13 від 11.10.2016, №9 від 10.10.2016, №21 від 20.09.2016, №12 від 16.09.2016, всього на суму 30435,00грн.

За січень 2017 року відповідачем встановлено різницю ПДВ по наступним податковим накладним складеними ТОВ «НГ Трейдінг» (код 40729007) №39 від 19.10.2016, №27 від 17.10.2016, ТОВ «Газінвест-Трейдінг» (код 38488691) накладні: №36 від 20.12.2016, №3 від 09.12.2016, №31 від 24.11.2016, №18 від 17.11.2016, №10 від 16.11.2016, ТОВ «Фірма «ТДК» (код 32796917) накладні: №20 від 17.11.2016, №17 від 16.11.2016, всього на суму 92646,00грн.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку про заниження позивачем ПДВ в періоді, що перевірявся, на загальну суму 159070,00грн.

Однак, з даними висновками контролюючого органу, суд не погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до п.п. «а» п. 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

При цьому, до постачання товарів згідно п.п. «е» п.п. 14.1.191 п. 14.1 статті 14 ПК України також вважається передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю.

Таким чином, незважаючи на відсутність переходу права власності на товар в межах договору комісії від комітента до комісіонера, операції з передачі товару в межах такого договору є об`єктом оподаткування ПДВ.

Статтею 189 ПК України визначені особливості визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг в окремих випадках.

Відповідно до п. 189.4 статті 189 ПК України базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються у межах договорів комісії (консигнації), поруки, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів/послуг, визначена у порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

У свою чергу, в п. 188.1 статті 188 ПК України закріплено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Отже, в загальному порядку базою оподаткування операцій з постачання є договірна ціна.

При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення (абз. 2 п. 188.1 статті 188 ПК України).

Отже, абз. 2 п. 188.1 статті 188 ПК України вказані випадки, при яких база оподаткування відрізняється від договірної вартості, зокрема:

«база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку…» або виходячи із звичайної ціни, (із вказаним винятком);

база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін;

база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг.

З огляду на те, що позивач здійснював операції з постачання товарів (не самостійно виготовлених), слід враховувати, що базою оподаткування таких операцій є договірна вартість товарів, оскільки таке поняття «ціна придбання» не може бути застосоване до продажу товарів, отриманих в межах договору комісії.

«Ціна придбання» може бути застосована виключно у випадках, коди присутній факт переходу права власності на товар.

Відповідно до п. 4.1 вказаних договорів комісії, право власності на товар від Комітента до Комісіонера не переходить.

Оскільки, право власності на товар від комітентів до позивача не переходило, що не оспорюється відповідачем, відповідно, позивач правомірно визначив суми податкового зобов`язання з операцій продажу товарів, отриманих від комітентів за період вересень - грудень 2016 року, застосувавши договірну вартість.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, а винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення від 05.06.2018 №2 є безпідставним та неправомірним, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ЕНЕРДЖІ».

З урахуванням норм ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2982,58грн. з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ЕНЕРДЖІ» (м. Київ, 03150, вул. Дмитрова, 5, корпус 2, літ. В1, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 05.06.2018 №2.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ЕНЕРДЖІ» (м. Київ, 03150, вул. Дмитрова, 5, корпус 2, літ. В1, ) здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2982,58грн. з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, 04116, ).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін