Справа № 826/17618/17
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Губської Л.В., суддів: Епель О.В., Карпушової О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 22 квітня 2021 року позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка полягає у непроведенні перерахунку розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з урахуванням змісту довідки Департаменту фінансів Міноборони України №248/3/8/1094 від 25.10.2017 та довідки Фінансового управління Генерального штабу ЗС України №305/857 від 27.11.2017 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 29 серпня 2017 року за вислугу років з урахуванням змісту довідки Департаменту фінансів Міноборони України №248/3/8/1094 від 25.10.2017 та довідки Фінансового управління Генерального штабу ЗС України №305/857 від 27.11.2017 з прийняттям до розрахунку розміру пенсії наступні складові: щомісячну грошову винагороду у розмірі 60 відсотків грошового забезпечення, матеріальну допомогу, грошову допомогу на оздоровлення, індексацію, премію згідно Дисциплінарного статуту, яку він отримував в період з серпня 2015 року по липень 2017 року включно, а також премію, надбавку за роботу, що передбачає допуск до державної таємниці, й надбавку за виконання особливо важливих завдань за період з серпня 2015 року по лютий 2016 року та премію та надбавку за виконання особливо важливих завдань за березень, квітень, травень 2016 року в уточнених розмірах.

07.12.2020 до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява від позивача в порядку ст. 383 КАС України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із викладеним в ухвалі рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти постанову, якою задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі, що оскаржується.

Перевіривши подану апеляційну скаргу, суд прийшов до висновку, що апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою не може бути відкрито з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Тобто, адміністративна процесуальна дієздатність фізичної особи полягає у можливості останньої своїми діями набувати для себе процесуальні права, а також здатність своїми діями створювати для себе адміністративні процесуальні обов`язки та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Разом з тим, обсяг такої дієздатності повинен відповідати Конституції та законам України, а також не може їм суперечити. Такі ж самі обмеження, на переконання судової колегії, стосуються й обсягу дієздатності осіб у межах адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст. 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

З наведеного випливає, що у процесуальному законі міститься пряма заборона на оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду.

При цьому судова колегія звертає увагу, що серед визначеного у ст. 294 КАС України переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відсутня ухвала про залишення без задоволення заяви, поданої особи у порядку ст. 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Вимоги до такої заяви, а також строки її подання і документи, які можуть бути додані до неї, закріплені у ч.ч. 2 - 4 наведеної статті.

Приписи ч. 5 ст. 383 КАС України передбачають, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст. 249 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції, виходячи із змісту приписів ст. 383 КАС України, вважає за необхідне зазначити, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Така заява повертається заявнику, якщо вона не відповідає вимогам, вказаним в ст. 383 КАС України, і таке повернення підлягає оскарженню, про що зазначено в ч. 5 цієї статті.

Також, виходячи із змісту ч. 6 ст. 383 КАС України, оскарженню підлягає й ухвала суду у разі задоволення цієї заяви, яка в такому випадку ухвалюється в порядку ст. 249 КАС України.

Разом з тим, положеннями вказаної статті не передбачено можливості оскарження ухвали суду першої інстанції, якою встановлена відсутність протиправності дій відповідача.

Не передбачено оскарження такої ухвали, як було зазначено вище, і нормами статті 294 КАС України.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено права апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви, поданої у порядку статті 383 КАС України.

Наведений висновок щодо застосування вказаних правових норм сформульований у постановах Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №821/11/18, від 30.04.2020 року у справі №814/1171/17, від 10.07.2020 року у справі № 816/1861/17 та від 20.01.2021 року у справі № 280/4632/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст. ст. 245, 248, 293, 294, 299, 321, 325, 383 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Л.В. Губська

Судді О.В. Епель

О.В. Карпушова