Справа № 520/1540/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 520/1540/17

Головуючий в 1 інстанції: Луняченко В.О.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Осіпова Ю.В., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі № 520/1540/17 за апеляційною скаргою Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними, дій щодо відмови у перерахунку розміру пенсії за вислугу років та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірним дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії та зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 11.01.17 № 18-4 вих. 17 у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку, починаючи з 01.09.16 без обмежень граничного розміру пенсії.

Київський районний суд м. Одеси постановою від 07.03.2017 адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з постановою суду, Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі подало апеляційну скаргу, у який просило скасувати постанову, винести нову та відмовити у задоволенні позову.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 20 червня 2017 апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі задовольнив, постанову Київського районного суду м. Одеси від 07.03.2017 скасував.

Прийняв нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовив.

23.12.2019 до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі № 520/1540/17, в якій заявник просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року та ухвалити постанову про залишення без змін постанови Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року в цій справі.

В обґрунтування вимог заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, ОСОБА_1 зазначив, що, ухвалюючи постанову від 20 червня 2017 року про відмову у задоволенні позовних вимог, Одеський апеляційний адміністративний суд необґрунтовано застосував у спірних правовідносинах положення закону (частину 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру), яке в подальшому визнане неконституційним рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17 березня 2020 року зупинив провадження у справі № 520/1540/17 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі № 520/1540/17 за апеляційною скаргою Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку розміру пенсії за вислугу років та зобов`язання вчинити певні дії, зважаючи на наявність ухвали Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 808/1628/18 за якою справу № 808/1628/18 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою розв`язання виключної правової проблеми в ситуації, яка допускає множинне тлумачення

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30 липня 2021 року поновив провадження у справі № 520/1540/17 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі № 520/1540/17, оскільки ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 року справу № 808/1628/18 повернуто відповідній колегії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду. Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні зазначила, що в ухвалі касаційного суду, в частині обґрунтування, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав, які в аспекті фактичних обставин справи. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення з таких підстав.

Положеннями частини першої статті 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною шостою статті 361 КАС України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 365 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 2 частини 5 статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині 1 цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Так, у грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та вирішив таке:

- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

- положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічні положення містяться у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII.

Первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697 до 13.12.2019 (дати ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом №76-VIII цю первинну редакцію з 01.01.2015 було змінено на речення «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», тобто ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015 р.).

Тому частина двадцята статті 86 Закону № 1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 набрала чинності з 13.12.2019 та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати.

Отже, наявність Рішення Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) від 13 грудня 2019 року не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, крім того, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції (20.06.2017) положення вказаної норми були чинними та підлягали застосуванню.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04, пункт 43).

Отже, із змісту наведеного слідує, що рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 січня 2019 року у справі № 820/2462/17, від 19 листопада 2018 року у справах № 755/4893/18 та № 755/18431/15-а, від 15 травня 2019 року у справі № 640/20317/16а, від 23 грудня 2019 року у справі № 814/1274/17, від 17 березня 2020 року у справі № 826/7286/18, від 19 травня 2021 року у справі № 200/5360/20-.

З огляду на вищенаведене підстави для задоволення заяви про перегляд постанови апеляційного суду за виключними обставинами відсутні.

Керуючись статтями 321, 361 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі № 520/1540/17 за виключними обставинами.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його постановлення, шляхом подачі касаційної скарги, у відповідності до чинного законодавства.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Осіпов Ю.В. Семенюк Г.В.