Справа № 310/6310/21
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/6310/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача адвокат Мастеров Олександр Вікторович) до Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства до Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову зазначив, що 03.07.2021 року відносно нього працівниками патрульної поліції винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає, що до адміністративної відповідальності його притягнуто безпідставно, так як правила дорожнього руху він не порушував. Зазначив, що 03.07.2021 як водій ТОВ «Азов Скан Транс» здійснював рух у місті Бердянську по вулиці Мелітопольське шосе, де в районі будинку №67Ж був зупинений працівниками патрульної поліції. Причиною зупинки стало порушення п. 22 Правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом на дорозі місцевого значення масою понад 24 тони. Постанову вважає незаконною, так як Правила дорожнього руху не містять пункту 22, про порушення якого зазначено у тексті постанови. Абзац 4 пункту 22.5 ПДР містить заборону руху транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. Вважає, що така заборона не розповсюджується на автомобільні дороги розташовані у місті Бердянську, оскільки на території міста чи іншого населеного пункту не може бути дороги державного або дороги місцевого значення. Обмеження чи заборона руху транспортних засобів в межах міста хоча і допускається, однак є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування. Станом на 03.07.2021 такі обмеження Бердянською міською радою встановлені не були. Просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №4434692 від 03.07.2021 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Бердянського міськрайонного від 03.08.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду (а.с. 24).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства в Україні забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним або великоваговим, якщо його габарити, максимальна або осьова маса перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306. У разі перевезення подільних вантажів (пісок, щебінь, зерно, бетон, бензин і т.ін.) рух транспортних засобів та їх составів з вищезазначеними навантаженнями автошляхами загального користування забороняється. Окрім того, автомобільними дорогами загального користування місцевого значення забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24т. Підставою для видачі уповноваженим підрозділом Національної поліції такого дозволу на рух є погодження маршруту великовагових та великогабаритних транспортних засобів. Якщо маршрут пролягає в межах Запорізької області, то дозвіл на проїзд великогабаритних та великовагових ТЗ видається обласним управлінням патрульної поліції. Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст.ст. 258, 283 КУпАП, права позивачу згідно ст. 268 КУпАП були роз`яснені. Вважає, що стягнення, передбачене п.1 ст.122 КУпАП, накладено інспектором Бердянського районного відділу поліції Скороход В.В. у межах наданих йому повноважень. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУНП в Запорізькій області в повному обсязі (а.с. 28-31).

У судове засідання позивач та його представник адвокат Мастерова О.В. не з`явились. Адвокат Мастеров О.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Додатково зазначив, що на сьогоднішній день виконавчим комітетом Бердянської міської ради введені обмеження, щодо руху вантажного транспорту вага якого перевищує 24 т. Водночас такі обмеження на дату складання постанови про адміністративне правопорушення не існували. Прийняття такого рішення підтверджує, що такі обмеження є виключними повноваженнями органів місцевого самоврядування, а також те, що вулиці м. Бердянська не відносяться до автомобільних доріг місцевого значення і на них не розповсюджується дія п.22.5 ПДР України.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

03.07.2021 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову серія ЕАН №4434692 згідно з якою ОСОБА_1 03.07.2021 о 10.12 в м. Бердянську по Мелітопольському шосе, керуючи транспортним засобом на дорозі місцевого значення з масою понад 24 тон, чим порушив п.22 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. За вказане правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.8).

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція ч.1 ст.122 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акта, тому формулюючи суть правопорушення, вказівка на конкретні положення нормативного акту, який встановлює порядок дорожнього руху на території України, і які порушив учасник дорожнього рух, є обов`язковою.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Так, у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної серії ЕАН №4434692 від 03.07.2021 зазначено , що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом на дорозі місцевого значення з масою понад 24 тон, чим порушив п.22 Правил дорожнього руху України, який передбачає відповідальність за порушення правил перевезення вантажів. Але пункт 22 у Правилах дорожнього руху України взагалі відсутній. У розділі 22 Правил дорожнього руху України містяться пункти 22.1 - 22.7. Так, у п. 26 зазначених правил передбачено, що забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Положеннями статті 256 КУпАП та п.9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 передбачає, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Частина 1 ст.283 КУпАП визначає, що постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення формулюється шляхом викладу встановлених на місці події обставин та фактів, які дають підстави особі, яка складає протокол інкримінувати водію порушення відповідних пунктів ПДР та кваліфікувати дії такого порушника.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності за наявності доказів вини цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку).

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в діях відповідної особи.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи вищевикладене, а також положення ст.62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у постанові про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутній у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 2,72,77,241-246,268-272,286,295,297 КАС України, ст. 19,62 Конституції України ст.ст. 1,7,9,122,247,256,251,252,280,283 КпАП України, Правилами дорожнього руху України, ЗУ «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 №1306, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №4434692 від 03.07.2021.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя