Справа № 766/10465/21
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 766/10465/21
Головуючий в 1 інстанції: Войцеховська Я.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Кравця О.О.,

- Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Лошкарьова Федора Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Василенко Олександра Юрійовича, Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року адвокат Лошкарьов Федір Анатолійович подав в інтересах ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) до Херсонського міського суду Херсонської області адміністративний позов до Інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Василенко Олександра Юрійовича (далі - Відповідач-1, Інспектор Василенко О.Ю.), Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції (далі - Відповідач-2, УПП в Херсонській області ДПП) в просив суд скасувати постанову серії ЕАН № 4334043 від 10.06.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, по ч. 1 ст. 121 КУпАП в розмірі 340 грн. та закрити провадження по справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовано тим, що оскаржуваною постановою накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. у зв`язку з порушенням п. 31.4.3.«В» Правил дорожнього руху (далі - ПДР) - порушенням вимог експлуатації транспортного засобу (далі - ТЗ) з несправними зовнішніми світловими приладами у темну пору доби, а саме ОСОБА_1 керував ТЗ у темну пору доби, в якому не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Проте ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова складена без будь-яких доказів, з порушенням процедури розгляду справи, оскільки не було будь-якої підготовки до розгляду справи; не оголошено посадову особу, яка розглядає справу; не оголошено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; не були вирішенні клопотання; не були дослідженні докази; не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки; не з`ясовано чи було вчинено правопорушення взагалі.

Також зазначає, що перед початком руху ОСОБА_1 впевнився в технічній справності ТЗ, а ліва фара перестала працювати під час руху, що він не міг помітити.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27 липня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до Інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Василенко Олександра Юрійовича, Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Лошкарьов Ф.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що рішення суду першої інстанції винесено необґрунтовано, з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю завданням адміністративного судочинства, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, сторона не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що перед початком руху по Автошляху М-14, згідно п. 2.3.«А» ПДР, ОСОБА_1 перевірив технічний стан свого ТЗ Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , і переконався у справності всіх компонентів (у тому числі справності лівої фари). Що виникнення несправності лівої фари сталося в дорозі Автошляху М-14, до зупинення працівниками поліції, що звичайно було помічено Позивачем, оскільки була темна пора доби. Як наслідок, була увімкнена аварійна світлова сигналізація. А з урахуванням відсутності спеціального знання в галузі електроніки транспортних засобів, в телефонному режимі було узгоджено ремонт електрики у ФОП ОСОБА_2 , про що суду першої інстанції була надана відповідна довідка. Подальший рух ТЗ Позивача здійснював із увімкненою аварійною світловою сигналізацією. Факт увімкнення аварійної світлової сигналізації підтверджується першими секундами відеозаписів (« .mov» та « .mov»), зроблені в період з 2021/06/10-22:49:11 по 2021/06/10-22:49:23 та містять відео фіксацію наближення працівників поліції до ТЗ Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , із непрацюючою лівою фарою з увімкненою аварійною світловою сигналізацією.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції було встановлено надзвичайного і заздалегідь недосяжного стандарту доказування. Перекладення на сторону обов`язку доказати певний факт або спростувати його в умовах, коли такий обов`язок об`єктивно спроможна виконати саме інша сторона, приводить до свавільного рішення суду першої інстанції. Скаржник посилаючись на ч. 2 ст. 77 КАС України вказує, що саме Відповідач-2 повинен був доказати факт керування Позивачем ТЗ в темну пору доби з несправною лівою фарою в режимі ближнього світла із не увімкненою аварійною світловою сигналізацією, оскільки сам факт керування ТЗ з несправною лівою фарою в режимі ближнього світла Позивачем не заперечується.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2021 року о 22:52 год. інспектором УПП в Херсонській області сержантом поліції Василенко О.Ю. УПП батальйону 2 роти складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4334043, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 5).

У вказаній постанові про адміністративне правопорушення інспектором було зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, що 10.06.2021 року о 22:42 год. ОСОБА_1 керував ТЗ Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , на 241 км автодорозі М-14 з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3.«В» ПДР - керування ТЗ з несправними зовнішніми світловими приладами, не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Між тим, в матеріалах справи є Довідка ФОП ОСОБА_2 від 21.06.2021 року, з якої вбачається, що 10.06.2021 року об 21:30 год. ОСОБА_1 повідомив ФОП ОСОБА_2 , що під час руху на автомобілі Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , виникли проблеми зі світлом фар та йому було рекомендовано з`явитись на СТО для огляду автомобіля. По прибуттю автомобіля поломка була усунена (а.с. 15).

Не погодившись із вказаною постановою про адміністративне правопорушення, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначати, що на обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_1 зазначає, що під час зупинення його ТЗ працівниками поліції на 241 км ліва фара у режимі ближнього світла перестала працювати в дорозі та помітити він це не міг.

Розглянувши справу по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що Відповідач-1 під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки матеріалами справи підтверджується факт порушення Позивачем вимог п. 31.4.3 ПДР, а саме: керування транспортним засобом в темну пору доби з несправною лівою фарою в режимі ближнього світла. До того ж, судом першої інстанції взято до уваги відеозаписи з портативного нагрудного відеореєстратора інспектора, відповідно до яких Позивач не заперечував факт керування ТЗ з несправною фарою, що слугувало причиною його зупинки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Положеннями ст. 245 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як випливає з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Зі змісту ст.ст. 258, 276, 277 КУпАП вбачається, що справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП, розглядаються уповноваженою особою невідкладно, після виявлення правопорушника та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 72 КАС України).

При цьому, нормами ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Орган (посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Як вже було зазначено вище, відповідно до спірної постанови ОСОБА_1 визнано винним в порушенні вимог пункту 31.4.3.«В» ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП із застосуванням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн..

В свою чергу, ч. 1 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.9. ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом 31.4.3 пункту 31.4. регламентовано, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, зовнішніх світлових приладів:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

З аналізу наведених норм можливо дійти висновку про заборону експлуатації транспортного засобу в темну пору доби у разі несправності лівої фари в режимі ближнього світла та вразі керування таким транспортним засобом водій притягується до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Основною умовою під час розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (правова позиція Верховного Суду, яка викладена в постановах від 29.04.2020 року по справі № 283/2460/16-а та від 17.03.2020 року по справі № 334/8803/16-а).

В даному випадку інспектором зафіксовано, що 10.06.2021 року о 22:42 год. керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , на 241 км автодорозі М-14 ОСОБА_1 не дотримано режиму роботи світлових приладів, не горіла ліва фара в режимі близького світла в темну пору доби, чим порушено вимоги п. 31.4.3 «В» ПДР.

При цьому, факт керування транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , з несправною лівою фарою в режимі близького світла в темну пору доби не заперечувався самим ОСОБА_1 , що вбачається з відеозаписів з портативного нагрудного відеореєстратора інспектора (« .mov» та « .mov»), а також зазначено в апеляційній скарзі.

Оскільки ОСОБА_1 допущено експлуатацію транспортного засобу в темну пору доби з несправною лівою фарою в режимі ближнього світла, чим скоїв порушення вимог п. 31.4.3.«В» ПДР, у зв`язку з чим інспектором патрульної поліції правомірно прийнято оскаржувану постанову, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..

До цього ж, як вірно зазначено судом першої інстанції, наявність виявленого інспектором поліції порушення, не можливо було залишитися в темну пору доби непомітним для Позивача, як водія транспортного засобу, який повинний бути уважним та виявивши несправність прийняти заходи для їх усунення. Такі порушення створюють певного роду небезпеку не лише для водія, а для інших учасників дорожнього руху.

За таких обставин, при винесенні оскаржуваної постанови Відповідач-1, як суб`єкт владних повноважень, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, протилежного Позивачем не доведено, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, вимоги до інспектора УПП в Херсонській області не підлягають задоволенню з підстав того, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, яка регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів, тому інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки ці доводи ґрунтуються на протилежних обставинах, ніж на тих, якими обґрунтовувались позовні вимоги, а саме: у позовні заяві Позивач вказував, що не бачив як в дорозі перестала працювати ліва фара у режимі ближнього світла, проте в апеляційній скарзі не заперечує факт керування ТЗ з несправною лівою фарою в режимі ближнього світла та зазначає, що рухався з увімкненою аварійною світловою сигналізацією.

Більш того, наведені скаржником аргументи в апеляційній скарзі не спростовують факт порушення Позивачем пункту 31.4.3.«В» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП України.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 286, 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Лошкарьова Федора Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 липня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Василенко Олександра Юрійовича, Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець

Суддя: Л.Є. Зуєва