Справа № 420/1256/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

27 вересня 2021 року

Київ

справа №420/1256/21

адміністративне провадження №К/9901/29815/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка І.В., Желєзного І.В.

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, їх скасування, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому. з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 90% до 72% суддівської винагороди працюючого судді Донецького апеляційного суду, згідно розпорядження від 27 жовтня 2020 року № 97;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від суддівської винагороди працюючого судді Донецького апеляційного суду на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. № 3.11-14/89/2020 від 03 березня 2020 року без обмеження граничного розміру, з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 07 серпня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику встановлено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків касаційної скарги шляхом зазначення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 16 серпня 2021 року скаржником подано уточнюючу касаційну скаргу.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статей 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи у суді першої інстанції відбувався за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У зв`язку з цим, відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої та підпункти «а», «в», «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Підстави касаційного оскарження мотивує неправильним встановленням особи позивача, що зумовило невірне віднесення справи до категорії справ незначної складності. Вважає, що відповідно до статті 51-3 Закону України "Про запобігання корупції" до службових осіб, які займають відповідальне становище, зокрема, віднесено суддів. Відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканості, встановленні для судді до його виходу у відставку, а тому скаржник вважає, що відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України такі справи суд повинен розглядати в загальному позовному провадженні.

Також скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень частини третьої статті 142 Закону України «По судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII до суддів, які вийшли у відставку під час дії Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07 липня 2010 року, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 року, але до набрання чинності Законом № 1402- VIII та визнання рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 положень пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII неконституційними в частині рівня матеріального забезпечення у відставці за раніше діючим законодавством у розмірі більшому, ніж встановлений частиною третьою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII. Зазначає, що практика щодо визначення відсотку суддівської винагороди для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII та визнанням рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 положень пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII неконституційними, починаючи з 19 лютого 2020 року тільки напрацьовується і різні суди першої та апеляційної інстанції по-різному застосовують правові норми.

Питання застосування до таких судів при визначенні відсотку суддівської винагороди для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання положень статей 8, 21, 22 частини першої статті 126 Конституції України, статті першої Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та на їх підставі положень частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI та пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, під час дії яких судді набули право на відповідний більший розмір щомісячного довічного грошового утримання, ніж встановлений нормами частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402- VIII, які є діючими на час реалізації такими суддями права на відставку, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Також скаржник зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року.

Наведені доводи вказують на існування обставин, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у взаємозв`язку із підпунктами «а», «в», «г» пункту 2 частини п`ятої цієї ж статті, і є підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, їх скасування, зобов`язання вчинити дії.

Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу № 420/1256/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, їх скасування, зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя І.В. Желєзний