Справа № 9901/270/21
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 вересня 2021 року

Київ

справа №9901/270/21

адміністративне провадження №П/9901/270/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Коваленко Н.В., Кравчука В.М., Бучик А.Ю., Чиркіна С.М.,

за участю секретаря судового засідання: Самари В.С.,

представника позивача: Капеліста М.М.,

представника відповідача: Басая В.О.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Служби безпеки України: Єфіменка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програми «EasyCon» клопотання щодо витребування доказів

у справі №9901/270/21

за позовом Науково-дослідницького консультаційного менеджерського центру «Оптимус» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Служба безпеки України, Рада національної безпеки і оборони України, про визнання протиправним та скасування Указу в частині, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом Науково-дослідницького консультаційного менеджерського центру «Оптимус» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Служба безпеки України, Рада національної безпеки і оборони України, про визнання протиправним та скасування Указу в частині.

20 серпня 2021 року позивач звернувся до Суду з клопотанням про витребування доказів в порядку статті 80 КАС України, в якому просив:

- витребувати у Служби безпеки України належним чином засвідчені копії документальних матеріалів, які стали підставою для застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), та документів, що містять пропозиції Служби безпеки України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до Науково-дослідницького консультаційного менеджерського центру «Оптимус» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), що були внесені до Ради національної безпеки і оборони України;

- витребувати у Ради національної безпеки і оборони України належним чином засвідчені копії документальних матеріалів, які стали підставою для застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), та документів, що містять пропозиції Служби безпеки України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до Науково-дослідницького консультаційного менеджерського центру «Оптимус» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), що були внесені до Ради національної безпеки і оборони України.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилався на те, що оскільки санкції до позивача застосовано рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» за результатами розгляду пропозицій Служби безпеки України, та введено в дію Указом Президента України від 21 квітня 2021 року №169/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» у частині застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до НДКМЦ «Оптимус» (у вигляді ТОВ), то має місце необхідність у встановленні фактичних підстав, які зумовили прийняття оскаржуваного Указу. Оскільки зміст пропозицій, внесених ініціаторами застосування персональних обмежувальних заходів (санкцій), входять до предмету доказування у вказаній адміністративній справі, огляд та правова оцінка їх змісту надасть Суду змогу встановити, чи прийнято оскаржуваний Указ Президента України від 21 квітня 2021 року № 169/2021 з дотриманням спрямованості на досягнення мети, передбаченої статтею 1 Закону України «Про санкції», а також обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, пропорційно тощо. Також позивач звернув увагу, що зазначені в клопотанні документи не можуть бути отримані без сприяння суду.

27 вересня 2021 року у відкритому судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні вказаного клопотання. У цьому ж судовому засіданні представник відповідача також заявив клопотання про витребування документів, які стали підставою для застосування до позивача санкцій. Таке клопотання представник відповідача мотивував тим, що документи, які необхідно витребувати, містять правові та фактичні підстави прийняття Радою національної безпеки і оборони України рішення від 15 квітня 2021 року, яке введено в дію оскаржуваним Указом; дослідження таких документів є необхідним для досягнення завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Також представник відповідача наголосив, що стороною відповідача було вжито заходи для отримання відповідних доказів самостійно, однак у визначений процесуальним законодавством строк отримати їх не вдалось.

Вирішуючи зазначені клопотання про витребування доказів, Суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до приписів частин 1 - 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За частиною 7 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною 6 статті 80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Зважаючи на вищенаведене, з метою об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи, Суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотань позивача та відповідача та витребувати копії документальних матеріалів, які стали підставою для застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), та документів, що містять пропозиції Служби безпеки України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до Науково-дослідницького консультаційного менеджерського центру «Оптимус» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), що були внесені до Ради національної безпеки і оборони України.

Керуючись ст. 80, 173 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Науково-дослідницького консультаційного менеджерського центру «Оптимус» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) та Президента України Зеленського Володимира Олександровича задовольнити.

Витребувати у Служби безпеки України належним чином засвідчені копії документальних матеріалів, які стали підставою для застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), та документів, що містять пропозиції Служби безпеки України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до Науково-дослідницького консультаційного менеджерського центру «Оптимус» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), що були внесені до Ради національної безпеки і оборони України.

Витребувати у Ради національної безпеки і оборони України належним чином засвідчені копії документальних матеріалів, які стали підставою для застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), та документів, що містять пропозиції Служби безпеки України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до Науково-дослідницького консультаційного менеджерського центру «Оптимус» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), що були внесені до Ради національної безпеки і оборони України.

Встановити строк для виконання ухвали до 22 жовтня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 28 вересня 2021 року.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

Н.В. Коваленко

В.М. Кравчук

А.Ю. Бучик

С.М. Чиркін,

Судді Верховного Суду