Справа № 320/5372/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5372/21 Суддя першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

за позовом:

позивача: - Карпенко В.К. ,

представника позивача: - Аврамкіна О.М.,

представника відповідача: - Сороки В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбуд-1» до Державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Горбенко А.П. про визнання незаконними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інбуд-1» звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Горбенко А.П. про визнання незаконними та скасування постанов, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2021 року ВП № 65147858 та ВП №65148042.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні Товариством з обмеженою відповідальністю «Інбуд-1» було надано суду відзив на апеляційну скаргу та письмові пояснення, відповідно до змісту яких позивач заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ Господарського суду Київської області від 19.03.2021 року було виконано Товариством з обмеженою відповідальністю «Інбуд-1» до прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № 65050991, крім того, аналіз наведених правових норм та обставин справи дає підстави для висновку, що державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за наказом Господарського суду Київської області від 19.03.2021 року № 911/2260/20. Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо протиправності постанов про відкриття виконавчого провадження, проте зазначає, що судом першої інстанції застосовано до спірних правовідносин невірну редакцію Закону України «Про виконавче провадження» та з інших правових підстав, у зв`язку з чим рішення підлягає зміні у мотивувальній частині, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 07.04.2021 року до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява ТОВ «Авіа-Будсервіс» про відкриття виконавчого провадження за наказом Господарського суду Київської області від 19.03.2021 року № 911/2260/20 про стягнення з ТОВ «Інбуд-1» на користь ТОВ «Авіа-Будсервіс» боргу на загальну суму 632242,45 грн.

Постановою Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07.04.2021 року відкрито виконавче провадження № 65050991.

Постановою Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07.04.2021 року визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у ВП № 65050991 у розмірі 169, 00 грн.

08.04.2021 року до відділу надійшла заява стягувача № 8 від 08.04.2021 року про відсутність претензій та закриття виконавчого провадження на підставі чого 13.04.2021 року винесено постанову від 13.04.2021 року ВП № 65050991 «Про закінчення виконавчого провадження», якою виконавче провадження № 65050991 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», постанову про стягнення виконавчого збору від 13.04.2021 року та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 07.04.2021 року виведено в окреме провадження.

Постановою Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.04.2021 року у ВП № 65147858 відкрито виконавче провадження на виконання постанови від 13.04.2021 року № 65050991.

Постановою Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.04.2021 року у ВП № 65148042 відкрито виконавче провадження на виконання постанови від 07.04.2021 року № 65050991. Вважаючи постанови від 14.04.2021 року про відкриття виконавчого провадження протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII, в редакції - чинній на дату винекнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа визначені статтею 40 Закону №1404-VIII.

Так, частиною 3 статті 40 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 9 ст. 27 Закону № 1404- VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Вимогами статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частина 2 ст. 27 Закону №1404-VIII (в редакції Закону України від 03.07.2018 р. N 2475-VIII, тобто в редакції, чинній, на час вчинення виконавчої дії) виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Колегія суддів наголошує, що в редакції ст.. 27 Закону №1404-VIII чинній на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору, міститься імперативна норма, яка вказує, що виконавчий збір стягується в розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню (а не від фактично стягненої суми, як помилково зазначено судом першої інстанції та як було передбачено нормами даної статті в редакції Закону від 02.06.2016 року).

Разом з тим, колегією суддів враховано, що постанову про відкриття виконавчого провадження було винесено 07.04.2021 року, проте вже 08.04.2021 року від стягувача надійшла заява № 8 від 08.04.2021 року про відсутність претензій та закриття виконавчого провадження.

Матеріали справи, окрім іншого містять оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за 01.02.2020 - 07.12.2020 роки та Акт звірки взаєморозрахунків (по періодах з 01.02.2020 -17.12.2020 років та 01.01.2020 - 15.04.2021 роки), з яких вбачається відсутність заборгованості ТОВ «Інбуд-1» станом на дату винесення постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, отже підстави для стягнення виконавчого збору, в силу імперативних норм Закону України «Про виконавче провадження» - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підлягає залишенню без задоволення, в той час як рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року - зміні, у мотивувальній частині, з підстав невірно застосованих норм матеріального права.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - залишити без задоволення.

Змінити мотивувальну частину рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбуд-1» - задовольнити з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 28 вересня 2021 року.