Справа № 500/5674/21
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/5674/21

28 вересня 2021 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мірінович У.А., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою Мельнице-Подільського колективного підприємства "Світанок" до Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області в особі начальника відділу Дуди Василя Богдановича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2021 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Мельнице-Подільського колективного підприємства "Світанок" до Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області в особі начальника відділу Дуди Василя Богдановича, у якій позивач просить:

- визнати дії Борщівського ВДВС щодо передачі на реалізацію адмінкорпусу на електронних торгах на сайті ДП "Сетам" неправомірними, протиправними ;

- якщо підчас розгляду справи все ж таки торги відбудуться з продажу вищевказаного адмінкорпусу на електронних торгах ДП "Сетам", то визнати ці торги та протокол проведення цих торгів недійсними та нправомірними;

- заборонити виконавчій службі продавати повторно майно КП "Світанок" яке вже продавалось на торгах та не було продане і від нього відмовився стягувач.

Ухвалою від 09 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, шляхом надання на адресу суду:

- позовну заяву (у двох примірниках), в якій зазначити належного відповідача, в тому числі його місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України, а також у позовній заяві слід викласти зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, відповідно до пунктів 4-5 частини п`ятої статті 160 КАС України та частини першої статті 5 КАС України;

- заяву про поновлення строку звернення в суд з доказами поважності причин його пропуску.

Станом на 27 вересня 2021 року, у встановлений судом строк, позивач на адресу суду надіслав заяву про усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Так, обґрунтовуючи поважність причин пропуску встановленого пунктом 1 частини другої статтею 287 КАС України строку на звернення до суду, позивач обмежився покликанням на обставини, зазначені у тексті первинної позовної заяви, назвавши дату "03.09.2021" - датою, коли позивач "чисто випадково побачив, що 27.08.2021 було виставлено на реалізацію адмінкорпус, який належить КП "Світанок", а тому позивач зазначає, що він "04-05 вересня 2021 р. написав адмінпозов" і особисто подав його в канцелярію суду.

Аналізуючи такі обґрунтування позивача, суд зазначає, наступне.

Частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього ж Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Частиною першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 287 КАС України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Така норма процесуального закону є спеціальною щодо статті 122 КАС України.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

При чому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Суд також звертає увагу, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Суд зазначає, що поновлення строку звернення до суду може здійснюватися з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або хибна помилка про не пропуск строку, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У тексті заяви про поновлення строку та первинної позовної заяви - позивачем зазначено, що ним не пропущено строк звернення до суду з позовною заявою, однак суд не погоджується з цим виходячи з наступного.

Суддею встановлено, що звертаючись із даним позову в суд позивач, серед позовних вимог, заявлених в межах даної справи зазначив таку, як полягає в заборонити виконавчій службі продавати "повторно" майно КП "Світанок" яке вже продавалось на торгах та не було продане і від нього відмовився стягувач. Зазначене дає підстави суду дійти до переконання, що правовідносини між позивачем та органами виконавчої служби з приводу реалізації адмінкорпусу позивача на торгах - є триваючими, а тому суд надав можливість позивачу навести обґрунтовані підстави з підтвердженням їх належними доказами, щодо підстав звернення із даним позовом саме 06.09.2021.

Однак, позивач не навів жодних інших підстав в обґрунтування строку звернення до суду, не надавши при цьому жодного належного доказу, в підтвердження вже зазначених обставин.

Окрім цього, залишаючи позовну заяву без руху, суд також вказав, що позивачем визначено неналежного відповідача у справі, при цьому суд зазначив, що положеннями статті 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VIII систему органів примусового виконання рішень становлять:

- Міністерство юстиції України;

- органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Поряд з цим, пунктом 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (із наступними змінами та доповненнями) (далі - Інструкція), визначено наступний перелік органів державної виконавчої служби:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві);

- відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві;

- управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України;

- відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень;

- районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України.

Однак, як слідує зі змісту позовної заяви, поданої на усунення недоліків первинної позовної заяви, позивач повторно зазначив неналежного відповідача, а саме - Борщівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), який є "відділом примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві" в розумінні зазначеної судом статті 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", та є структурним підрозділом Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, без статусу юридичної особи.

Натомість, юридичною особою, яка зареєстрована та внесена до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

З огляду на що, суд дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви і в цій частині.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За наведених обставин, позовну заяву і додані до неї документи слід повернути позивачеві.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Мельнице-Подільського колективного підприємства "Світанок" до Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області в особі начальника відділу Дуди Василя Богдановича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в строк та в порядку, передбаченому статтями 295, 297 КАС України та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Суддя Мірінович У.А.