Справа № 522/18392/21
Суддя: Суворова О. В.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/414/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Суворової О.В.

за участю секретаря судового засідання Мельникова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної Міграційної служби України в Одеській області до громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулось Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на територію України гр. ОСОБА_1 прибув 01.11.2013 року авіарейсом напрямку м. Конакрі (Гвінея) - м. Дакар (Сенегал) - м. Стамбул (Туреччина) - м. Одеса (Україна), на підставі національного паспорту № R0344919 та оформленої одноразової візи до України з метою навчання, вступив до Міжнародного Гуманітарного Університету, але не зміг навчатися через несплату коштів.

26.10.2015 року гр. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

За результатами розгляду особової справи № 2015OD0327 Державною міграційною службою України було встановлено, що стосовно заявника умови, передбачені п.п. 1 чи 13 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» відсутні та Міграційною службою прийнято Рішення від 29.08.2016р. № 466-16 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач оскаржив його у судовому порядку. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 по справі № 815/6514/16 у задоволенні адміністративного позову гр. ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення № 466-16 від 29.08.2016 та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено повністю. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017р. апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2017р. - без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.07.2017р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2017р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017р. у справі № 815/6514/16.

Гр. ОСОБА_1 26.10.2015р. документований довідкою про звернення за захистом в Україні з терміном дії до 26.11.2015р. Враховуючи те, що рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 29.08.2016р. № 466-16 оскаржувалося у судовому порядку, гр. ОСОБА_1 терміни дії довідки неодноразово продовжувались, а саме до 12.11.2016р., до 29.02.2017 р., до 29.05.2017р. та до 07.09.2017р.

На території України у гр. ОСОБА_1 соціальних зв`язків не має, постійного місця проживання та законного джерела існування, у останнього теж не має.

Головним управлінням ДМС України в Одеській області 18.09.2017р. було прийняте рішення № 819 про примусове повернення в країну походження відповідача та зобов`язано його покинути територію України у термін до 17.10.2017р. Згідно з розписки від 18.09.2017р. відповідач зобов`язався покинути територію України у термін до 17.10.2017р.

Проте ,у визначений термін відповідач з території України не виїхав.

18.09.2017р. стосовно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 073873 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 18.09.2017 р. ПН МОД № 073873 він притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 510 гривень.

23.09.2021р. стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 006081 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 23.09.2021р. ПН МОД № 006141 він притягнутий до адміністративної відповідальності .

Також, ГУ ДМС України в Одеській області стосовно відповідача 23.09.2021р. складено протокол МОД 000132 про адміністративне затримання останнього.

Таким чином, на думку позивача відповідач ухиляється від виконання рішення про примусове повернення. Враховуючи викладене, вважає, що відповідач підлягає примусовому видворенню за межі території України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду на 28.09.2021 року.

У судове засідання, призначене на 28.09.2021 року, сторони з`явились, відповідач приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції .

Під час судового засідання представник позивача наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача та відповідач заперечували проти задоволення позову , відповідач зазначив , що не повернувся до Республіки Гвінея через неспокійну там ситуацію.

Судом встановлено наступне .

Згідно письмових пояснень гр. ОСОБА_1 , він знаходиться у м.Одесі з 2014 року . 26.10.2015 р. відповідач звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. ДМС України прийнято рішення від 29.08.2016 року № 466-16 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Зазначене рішення відповідачем було оскаржене , постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 р. по справі № 815/6514/16 у задоволенні адміністративного позову гр. ОСОБА_1 до ДМС України про визнання протиправним та скасування рішення № 466-16 від 29.08.2016 р. та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено повністю. Згодом , ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017р. апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 р.- без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.07.2017р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою гр. ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2017р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017р. у справі № 815/6514/16.

Як пояснив в судовому засіданні відповідач , на території України у нього соціальних зв`язків не має, постійного місця проживання та законного джерела існування у останнього теж немає.

Головним управлінням ДМС України в Одеській області 18.09.2017 року прийняте рішення № 81 про примусове повернення в країну походження відповідача - гр. ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 17.10.2017 року.

Згідно з розписки від 18.09.2017 року, копія якої міститься в матеріалах справи, відповідач зобов`язався покинути територію України у термін до 17.10.2017 року. У визначений термін відповідач з території України не виїхав.

18.09.2017 року за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, стосовно громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 073873 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 18.09.2017 року ПН МОД № 073873 він притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, який останній сплатив, згідно копії квитанції №0.0.852818086.1.

23.09.2021 року працівниками ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: м. Одеса, ринок «Привоз», було повторно виявлено гр. ОСОБА_1 та доставлено його до приміщення ГУ ДМС України в Одеській області . За порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, 23.09.2021р. стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 006081 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 23.09.2021р.ПН МОД № 006141 він притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1 700 гривень.

Також, головним спеціалістом ГУ ДМС України в Одеській області Карай М.Ю., згідно вимог ч. 2 ст. 263 КУпАП, стосовно гр. ОСОБА_1 23.09.2021р. складено протокол МОД 000132 про адміністративне затримання останнього .

Таким чином, відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні, проживає на території України без документів на право проживання.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, зі змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто, обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону №3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки громадянин Республіки Гвінея ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, та зважаючи на те, що громадянин Республіки Гвінея ОСОБА_1 порушив правовий режим знаходження його на території України, є підстави для примусового його видворення за межі території України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної Міграційної служби України в Одеській області до громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В.Суворова