Справа № 266/5593/21
Суддя: Шишилін О. Г.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/5593/21
Провадження № 2-а/266/44/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря Воропаєвої О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Очкусь Тетяни Володимирівни - інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання стягнення у справі про адміністративне правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Відповідачів про скасування постанови ЕАО №4697406 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 28.08.2021.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідно до винесеної постанови водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, рухався 28.08.2021 р. о 13 год. 21 хв. в смт. Велика Березовиця, дорога М-19, 331 км., рухався зі швидкістю 101 км/год. при дозволеній 50 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TRUCAM LTI 20/20 ТС000532, чим порушив п. 12.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.122 КУпАП України. Вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки 28.08.2021 він дійсно прямував по автомобільній дорозі М-19 на автомобілі «HYNDAI ELANTRA» н.з. НОМЕР_1 де був зупинений інспектором патрульної поліції, який повідомив йому про вчинення правопорушення, а саме те, що він перевищив обмежену швидкість руху більше як на 50 км/год. Так в оскаржуваній постанові у графі «місце вчинення правопорушення», зазначено наступне: фото порушення, відео з нр ВО-00123,84. При цьому інспектором поліції не було ознайомлено з зазначеним відеозаписом, а лише було продемонстровано скріншот TRUCAM, який інспектор тримав у руці. Також посилався на те, що контроль швидкості руху ТЗ здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відео фіксації (дорожній знак 5.70). Оскаржувана постанова н містить доказу на підтвердження обставини щодо розміщення такого дорожнього знаку. Отже неможливо встановити чи дійсно інспектор поліції здійснював контроль швидкості руху саме в межах дії дорожнього знаку 5.70 ПДР України. Також ручне розміщення засобів автоматичної фото-і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію». Крім того Відповідачем не дотримано вимоги закону, порушено вимоги ст. 279, 280 КУпАП. У зв`язку із чим позивач просить скасувати постанову ЕАО №4697406 від 28.08.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові, просив його задовольнити.

Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи на офіційну адресу, відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України, до суду не з`явився, не повідомив про причини неприбуття, відзиву на позов не надав, тому справа вирішена на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст. 286 КАС України.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України не прибуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою ЕАО №4697406 від 28.08.2021 року ОСОБА_1 визнано винним за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень (а.с.11-12).

Згідно вищевказаної постанови ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «HYNDAI ELANTRA» р.н. НОМЕР_1 , 28.08.2021 р. о 13 год. 21 хв. смт. Велика Березовиця, дорога -19 331 км рухався зі швидкістю 101 км/год. при дозволеній 50 км/год.. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TRUCAM LTI 20/20 ТС000532. Фото порушення, відео з нр ВО-00123.84 чим порушив п. 12.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 4 статті 122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 4 ст. 122 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та; експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З п. 7 оскаржуваної постанови вбачається, що будь-які додатки (докази) не додані.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тож Відповідачем не надано будь яких доказів та фактичних даних на основі яких у визначеному законом порядку він встановив наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність Позивача в його вчиненні. Відсутні також і пояснення особи яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідачем отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою 17.09.2021р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.17) і не подано відзиву у визначений судом строк, тому суд кваліфікує не подання відзиву відповідачем, як визнання ним позову відповідно до ч.4 ст.159 КАС України.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що відповідачем крім визнання позову не доведено обставин правомірності складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Таким чином, з урахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, встановлених обставин по справі суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України стягнути з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 139, 158-162, 171-2, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Очкусь Тетяни Володимирівни - інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4697406 від 28.08.2021р., яка була постановлена поліцейським УПП в Тернопільській області - лейтенантом поліції - Очкусь Тетяною Володимирівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 1700 гривень скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Шишилін О. Г.

відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_2 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 .

відповідачі: Управління патрульної поліції в Тернопільській області, Очкусь Тетяна Володимирівна - інспектор 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області, адреса: 46003, м. Тернопіль, вул.. Котляревського, 24