Справа № 522/14219/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 522/14219/21
Головуючий в 1 інстанції: Бондар В.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

апелянта - громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1

представника апелянта адвоката Каразейської Є.Д.

представника відповідача - Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Діордіци В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2021 року у справі за позовом громадянина Азербайджанської Республіки Малишова ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та рішення про примусове повернення, -

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2021 року позивач - громадянин Азербайджанської Республіки Малишов ОСОБА_3 , через свого представника адвоката Каразейську Євгенію Дмитрівну, звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому, з урахуванням уточненого позову, просив суд:

- скасувати постанову від 28.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу правопорушення;

- скасувати рішення від 28.07.2021 №153 про примусове повернення до країни походження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постанова від 28.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП, винесена у відсутності події та складу правопорушення - проживання без документів на право проживання в Україні (позивач мав посвідку на тимчасове проживання в Україні, видану органом міграції служби 3501), та під час дії Постанови КМУ №259 від 18.03.2020 р. за приписами якої тимчасово, на період установлення на всій території України карантину до іноземців, які порушили законодавство у сфері міграції в частині недотримання ними строку перебування на території України чи оформлення, обміну посвідки на постійне або тимчасове проживання, якщо такі порушення настали в період установлення карантину, не застосовуються заходи адміністративного впливу. Також позивач посилався на порушення порядку складання документів під час затримання. Зазначені обставини у сукупності, на думку позивача мали наслідком неправомірність і рішення про примусове повернення.

Рішенням Приморського районного суду від 13 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову громадянина Азербайджанської Республіки Малишова ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, - громадянин Азербайджанської Республіки Малишов ОСОБА_3 , через свого представника адвоката Каразейську Євгенію Дмитрівну, подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд першої інстанції:

- не дослідив процедуру виявлення та затримання апелянта апелянт був виявлений співробітниками УПП за адресою м. Одеса, проспект Адміральський, 22, о 15:20 год. (місце скоєння адміністративного правопорушення пов`язаного із порушенням ПДР, та місце розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення), про те як у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.07.2021 року серії ПР МОД №005318, зазначене інше місце ( АДРЕСА_1 ) та час (15:00 год.);

- не дослідив питання складення акту приймання-передавання іноземця, який складається виключно під час виконання рішень про примусове видворення;

- не з`ясував такі обставини, як наявність у апелянта посвідки на тимчасове проживання в України, з терміном дії останньої 25.05.2020 року, факт перебування позивача у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_4 , що у сукупності виключає, як склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, а саме проживання без документів на право проживання в Україні, так і підстави для прийняття рішення про примусове повернення;

- залишив поза увагою приписи Постанови КМУ №259 від 18.03.2020 р. та п. 4 прикінцевих положень Закону України від 17 березня 2020 року № 530-IX.

Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відповідно до матеріалів справи (а.с. 13) копії постанови від 28.07.2021 року серії ЕАО про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режими, апелянт 28.07.2021 року о 13:28 год. у м. Одесі, по проспекту Адміральський, 22, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із тим, що 28.07.2021 року о 13:20 год. у м. Одесі, проспект Адміральський, 22, керував транспортним засобом та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії. Також у постанові зазначено про встановлення особи. Постанова складена інспектором УПП в Одеській області сержантом поліції Гальчинською Катериною Валеріївною.

Апеляційний суд зазначає, що матеріали справи містять засвідчену копію Акту приймання-передавання іноземця або особи без громадянства, який складений 28.07.2021 року, місцем складання зазначено м. Одеса, та відповідно до якого о/у 2-го відділу УСР ДСР в Одеській області лейтенант поліції Володимир Рибак, передав, головний спеціаліст відділу міграційного контролю Оганезов прийняв, особу яка передається - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Азербайджану, у якого на момент виявлення відсутні документи, що посвідчують особу. Також в розділі обставини доставляння, зазначено, що на момент виявлення особи, документи були відсутні, тому був доставлений для встановлення особи (а.с. 68).

Апеляційний суд зазначає, що Акт приймання-передавання іноземця або особи без громадянства, який складений 28.07.2021 року, копія якого надана до суду, не містить, а ні час складення акту, а ні конкретно визначеного місця складення акту, а ні місця, дати та часу виявлення іноземця або особи без громадянства, а ні посадової особи яка виявила іноземця або особи без громадянства, а ні посилань на чітко визначені норми права на підставі яких був складений Акт приймання-передавання іноземця або особи без громадянства та зокрема апелянт доставлений о/у 2-го відділу УСР ДСР в Одеській області лейтенантом поліції Володимиром Рибаком та переданий головному спеціалісту відділу міграційного контролю Оганезову.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги щодо сумнівності дотримання законної процедури затримання апелянта та доставляння його до органів ДМСУ для складення протоколу та притягнення до адміністративної відповідальності.

Наявна в матеріалах справи копія пояснень апелянта, датованих 28.07.2021 року (а.с. 62-70), які були відібрані головним спеціалістом Головного управління ДМС в Одеській області Караєм Максимом Юрійовичем, та відповідно до яких апелянт зазначивши про бажання давати пояснення українською мовою та відмовившись від перекладача, пояснив обставини свого виявлення та затримання які відбулись 28.07.2021 року; пояснив яким паспортним документом він користувався до моменту потрапляння в Україну; зазначив, що має дійсний паспортний документ, вільно пересувається, зазначив, що його приїзд до України не пов`язаний із лікуванням або відпочинком, або із наміром щодо оформлення шлюбних відносин; вказав, що не має на території України нерухомості, не планує займатися інвестиційною або підприємницькою діяльністю на території України; повідомив про наявність на території України дружини та неповнолітньої дитини.

Також, відповідно до матеріалів справи (а.с. 15, 71) - протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МОД №005315 від 28.07.2021 року (місце складання м. Одеса, вул. Преображенська, 64), складеного уповноваженою особою - головним спеціалістом Головного управління ДМС в Одеській області Караєм Максимом Юрійовичем, « 28.07.2021 року о 15:00 год. за адресою: м. Одеса Адміральський проспект, 22 співробітниками УСР ДСР в Одеській області було виявлено громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доставлено до ГУ ДМСУ в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64, який порушив правила перебування іноземців в України, а саме: проживання без документів на право проживання в Україні, місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_2 ». Також в протоколі зазначено про відсутність документу, що посвідчує особу, та про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 28.07.2021 року о 15:30 год. у приміщенні територіального органу (підрозділу) Державної міграційної служби України, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64.

При цьому протокол не містить посилань, а ні на акт приймання-передавання іноземця або особи без громадянства, який складений 28.07.2021 року, а ні на пояснення, прийняті від апелянта посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, а ні посилань про долучення вказаних документів до протоколу у якості додатків.

У розділі пояснення протоколу, зазначені пояснення апелянта «суть скоєного адміністративного правопорушення визнаю, Перекладача не потребую» (а.с. 71 - зворот), та зазначено про долучення до протоколу довідки про особу та прохання апелянта про розгляд справи про адміністративне правопорушення без його участі.

Відповідно до матеріалів справи (а.с. 15-16, 72) постановою від 28.07.2021 року серії ПН МОД №005375, винесеною заступником начальника ГУ начальником Управління Максименком Анатолієм Васильовичем за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно апелянта, та на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МОД №005315 від 28.07.2021 року, апелянт визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення порушення правил перебування іноземцями в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні, та відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП до апелянта застосований штраф в розмірі 1700 грн.

Постанова від 28.07.2021 року серії ПН МОД №005375, не містить відомостей про розгляд справи за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, але містить підпис апелянт про отримання копії постанови 28.07.2021 року (а.с. 72- зворот).

Відповідно до змісту постанови від 28.07.2021 року серії ПН МОД №005375, при розгляді справи було додатково встановлено, що співробітниками УСР ДСР в Одеській області виявлено громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доставлено до ГУ ДМСУ в Одеській області, де встановлено, що особа перебуває на території України незаконно. Наявні обставини, що пом`якшують відповідальність щире каяття, неповнолітня дитина на території України. Обставини, що обтяжують відповідальність не встановлені.

Штраф сплачений апелянтом 28.07.2021 року в повному обсязі (а.с. 73).

Також, відповідно до матеріалів справи (а.с. 74-78) 28.07.2021 року прийняте рішення №153 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане рішення обґрунтоване тим, що громадянин Азербайджану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до України 13.09.2019 року легально, через КПП «Старокозаче» за паспортним документом громадянина Азербайджану для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , та відповідно до приписів п.п. 2 п. 2 Постанови КМУ №150 від 15.02.2012 року, сплинув термін легального перебування особи на території України, до органів МВС з метою продовження строку перебування особа не зверталась, законні підстави для оформлення такої процедури відсутні, тому особа на території України перебуває незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування немає, постановою від 28.07.2021 року була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, а тому своїми діями порушила законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянство. Зазначено в оскаржуваному рішенні від 28.07.2021 року №153, що апелянт підпадає під категорію незаконних (нелегальних) мігрантів, визначених п. 14 ст. 1 Закону №3773-VI та з урахуванням ч. 2 ст. 26 вказаного закону, може бути примусово повернутий в країну походження у термін до 01.08.2021 року включно.

Копія рішення від 28.07.2021 року №153 вручена апелянту особисто 28.07.2021 року (а.с. 79)

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач прийняв оскаржувані постанову та рішення з дотриманням вимог чинного законодавства, проте як доводи адміністративного позову вказаного не спростовують.

Проте, апеляційний суд не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, в розумінні частини першої статті 203 КУпАП, порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні підлягає:

- у проживанні без документів на право проживання в Україні,

- у проживанні за недійсними документами,

- у проживанні за документами, термін дії яких закінчився,

- у працевлаштуванні без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України,

- у недодержанні встановленого порядку пересування і зміни місця проживання,

- в ухиленні від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування,

- у неприбутті без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк,

- у порушенні правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МОД №005315 від 28.07.2021 року, оскарженої постанови про адміністративне правопорушення, суть адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП, та яке на думку відповідача вчинив апелянт, полягає у проживанні без документів на право проживання в Україні.

Проте, апеляційний суд зазначає, що вказані обставини не відповідають фактичним обставинам, оскільки під час затримання апелянта, складення протоколу та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, відібрання у апелянта пояснень, та розгляду справи судом першої інстанції, не було з`ясовано обставин наявності у позивача посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , яка була видана 26.09.2019 року Управлінням ДМС у Кіровоградській області (код органу 3501), про що було зазначено в адміністративному позові, заперечення стосовно чого не зазначені у відзиві на позов, та що залишилось поза увагою суду першої інстанції, який лише зазначив про ненадання позивачем копії посвідки.

Вказана обставина спростовує доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції щодо проживання апелянта без документів на право проживання в Україні.

При цьому апеляційний суд зазначає, що термін дії посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 зазначений до 25.05.2020 року, а тому апелянт проживав на території України за документами, термін дії яких закінчився.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності такого складу правопорушення як проживання без документів на право проживання в Україні, а тому оскаржувана постанова від 28.07.2021 року серії ПН МОД №005375 підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Також апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги та вважає помилковим не врахування судом першої інстанції посилання позивача на Постанову КМУ №259 від 18.03.2020 року.

Так, 18 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №259 «Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції на період установлення на всій території України карантину». До вказаної постанови були внесені зміни відповідно до Постанови КМУ №757 від 21.07.2021 року, які набрали чинності лише 07.08.2021 року, а тому, на час виникнення спірних правовідносин в цій справі - 28.07.2021 року, Постанова КМУ №259 від 18.03.2020 року застосовувалась у первинні редакції.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №757 від 21.07.2021 року (в редакції чинній станом на 28.07.2021 року), тимчасово, на період установлення на всій території України карантину та протягом 30 днів з дня його відміни, до іноземців та осіб без громадянства, які порушили законодавство у сфері міграції в частині недотримання ними строку перебування на території України чи оформлення, обміну посвідки на постійне або тимчасове проживання, якщо такі порушення настали в період або внаслідок установлення карантину, не застосовуються заходи адміністративного впливу.

Також, пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 530-IX (в редакції чинній станом на 28.07.2021 року), установлено, що до іноземців та осіб без громадянства, які не змогли виїхати за межі України або не змогли звернутися до територіальних органів/підрозділів Державної міграційної служби України із заявою про продовження строку перебування на території України та/або про обмін посвідки на тимчасове/постійне проживання у зв`язку із введенням карантину, не застосовується адміністративна відповідальність за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, якщо такі порушення настали в період чи внаслідок встановлення карантину. Оформлення документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у період дії карантину здійснюється за місцем звернення особи.

Відповідно до Постанов КМУ №211 від 11.03.2020 року, №329 від 20.05.2020 року №641 від 22.07.2020 року, №1236 від 09.12.2020 року, установлений, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 12 березня 2020 р. до 1 жовтня 2021 р. на території України карантин.

Таким чином, тимчасово, на період установлення на всій території України карантину (з 12.03.2020 по 01.10.2021 р.) до іноземців, які порушили законодавство у сфері міграції в частині недотримання ними строку перебування на території України чи оформлення, обміну посвідки на постійне або тимчасове проживання, якщо такі порушення настали, зокрема, в період установлення карантину, не застосовуються заходи адміністративного впливу.

Зазначені норми, на час виникнення спірних правовідносин, передбачали не застосування заходів адміністративного впливу (адміністративних стягнень), зокрема до апелянта, як іноземця, у разі порушення ним, в період установлення карантину, законодавства у сфері міграції в частині недотримання ним строку перебування на території України чи оформлення, обміну посвідки на постійне або тимчасове проживання.

Щодо рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 28.07.2021 року №153, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про правовий захист іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Таким чином, іноземець може бути примусово повернутий в країну походження якщо:

- його дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

- його дії суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку;

- це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

Як встановлено, апеляційним судом постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно апелянта за ч. 1 ст. 203 КУпАП підлягає скасуванню із закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу правопорушення, а тому відсутня така підстава для примусового повернення апелянта в країну походження, як порушення діями апелянта законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

При цьому рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 28.07.2021 року №153, не обґрунтоване іншими підставами, зокрема такими, як протиріччя дій апелянта інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; відсутність обґрунтування примусового повернення апелянта необхідністю для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

При цьому апеляційний суд зазначає, що під час прийняття рішення від 28.07.2021 року №153 відповідач залишив поза увагою певну кількість питань, яку б мав з`ясувати, а саме мету прибуття апелянта до України, адже апелянт 28.02.2018 року уклав шлюб з громадянкою України, 26.09.2019 року отримав посвідку на тимчасове проживання, повідомив про наявність у нього неповнолітньої дитини.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення від 28.07.2021 року №153 було прийнято буз урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не добросовісно, тобто без суворого дотримання приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, що є підставною для скасування оскаржуваного рішення про примусове повернення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а тому, відповідно п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, апеляційний суд, враховуючи приписи ст. 139 КАС України, вважає, що апелянту мають бути відшкодовані понесені ним судові витрати у загальному розмірі 1589 грн., а саме 908 грн. сплачених при поданні позову (а.с. 36) та 681 грн. сплачених при поданні апеляційної скарги (а.с. 133, 134)

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-77, 242, 268, 271, 272, 286, 288, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2021 року у справі №522/14219/21 - скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 28 липня 2021 року серії ПН МОД №005374 про накладення адміністративного стягнення на громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_6 ОСОБА_2 за частиною першою статті 203 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_6 ОСОБА_2 закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 28 липня 2021 року №153 про примусове повернення в країну походження громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 .

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області () на корись громадянина Азербайджанської Республіки Малишова ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у відшкодування судових витрат 1589 грн. (одну тисячу п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова апеляційного суду в частині, яка стосується скасування постанови від 28 липня 2021 року серії ПН МОД №005374 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Постанова апеляційного суду в частині, яка стосується скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 28 липня 2021 року №153 та розподілу судових витрат, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 28.09.2021 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.