Справа № 240/2419/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
29 вересня 2021 року м. Житомир справа № 240/2419/21
категорія 111030300
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Капинос О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-Агро" до Головного управління ДПС у Житомирській обл про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У відзиві на позов відповідач просить відмовити у позові з підстав правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та безпідставності позовних вимог.
У відповіді на відзив позивач просить позов задовольнити, вважаючи безпідставними аргументи, викладені у відзиві.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Головним управлінням ДПС у Житомирській області проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Олімп-Агро" з питань щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, за висновками якої складений акт від 25.09.2020 №213/06-30- 07-01/32816765.
В акті перевірки зазначено, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2020 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, яке виникло з 01.01.2016 року, встановлено порушення ТОВ "Олімп-Агро" п.198.1, п.198.6, п.п. "г" п. 198.5 ст.198, п.201.1 та п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до:
завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 Декларації), на суму 5138618 грн.;
заниження суми податку на додану вартість, які підлягає сплаті до бюджету, по Декларації з податку на додану вартість зі Спеціальним режимом оподаткування діяльності у сфері сільського господарства за грудень 2016 року в сумі 379795 грн.;
не реєстрації за операціями відсутності документального підтвердження використання ТМЦ в господарській діяльності податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 2995738 грн. (порушення стосується оскаржуваного рішення)
Вважаючи спірне рішення протиправним, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню, суд виходить з наступного.
Суд зазначає, що відповідно до положень пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно п. 22.1. ст. 22 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.
Відповідно до п. 44. 1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Приписами підпункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.
Відповідно до підпункту 14.1.156 статті Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Порядок формування податкового кредиту передбачений статтею 198 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Пунктом 198.2 статті 198 визначено, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Також, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно п.п."г" п.198.5 ст.198 Кодексу платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Згідно з п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.
Згідно абз. 17 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені.
Зокрема, перевіркою встановлено не реєстрацію за операціями відсутності документального підтвердження використання ТМЦ в господарській діяльності податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних з вересня 2016 по червень 2020 року.
В той же час, вирішуючи питання наявності підстав для застосування до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням штрафу за порушення п.п. "г" п. 198.5 ст.198, п.201.1 та п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, суд виходить з наступного.
Підставою для притягнення позивача до відповідальності за порушення п.п. "г" п.198.5 ст.198, п.201.1 та п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині не реєстрації протягом встановленого строку податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 2417515 грн. стало донарахування позивачу відповідачем з січня 2016 по червень 2020 року податкових зобов"язань з податку на додану вартість.
На виявлення зазначеного порушення вплинуло встановлення за результатами документальної перевірки факту декларування за червень 2020 року у декларації від"ємного значення з ПДВ, яке виникло у 2016 році, а саме, порушення ТОВ "Олімп-Агро" п. 198.1, п. 198.6, п.п. "г" п. 198.5 ст.198, п.201.1 та п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VI (із змінами та доповненнями) (далі - ПКУ), що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 Декларації) на суму 5 138 618 грн.
Зокрема, в акті перевірки відповідачем зазначено, що в порушення п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) ТОВ "Олімп-Агро" не нараховані податкові зобов`язання у загальній сумі 2995738 грн. по операціях, по яких в ході перевірки не підтверджено відповідними документами обліку їх використання у господарській діяльності.
По операції з внесення добрива - аміаку рідкого технічного, під урожай 2018 та 2019 років, не підтверджено належним чином оформленими первинними документами обліку факт списання ТМЦ (добрива аміак рідкий технічний та дизельного пального), на загальну суму 6678600 грн., ПДВ з даної операції - 1335720 грн., що не дає права платнику на формування/відображення витрат по бухгалтерському обліку.
При відсутності підтвердження належним чином оформленими документами на списання ТМЦ вказані операції не дають права платнику на формування/відображення витрат. При проведенні списання ТМЦ по неналежним чином оформленим документам немає можливості визначити, як саме вони були використані в господарській діяльності платника.
Крім того, за період з лютого 2017 по квітень 2020 року позивачем збільшено податковий кредит на суму 2522675 грн., у зв"язку з тим, що контрагенти позивача (постачальники), які поставляли паливо ТОВ "Стар Оіл Україна" та ТОВ "Альянс" мають ознаки ризикових
Відповідно до висновків відповідача, викладених у п.3.3 та в кінці п.3.2 акту перевірки, позивачу за податковий період червня 2020 року було:
зменшено податкового кредиту, який відображений в рядку 17 розділу II декларації, на суму 5124908 грн., шляхом зменшення від`ємного значення попереднього звітного періоду (тобто травня 2020р.), зазначеного в рядку 16.1 декларації за червень 2020р.
В цілому податковий кредит склав за результатами перевірки 24225623 грн. (29350531 - 5124908).
В основу зазначеного рішення було, крім іншого, покладене встановлене перевіркою порушення п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме, ТОВ "Олімп-Агро" не нараховані податкові зобов`язання у загальній сумі 2995738 грн. по операціях, по яких в ході перевірки не підтверджено відповідними документами обліку їх використання у господарській діяльності.
У рішення суд дійшов висновку про те, що спірні господарські операції Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-Агро" із контрагентами є реальними, відповідають дійсному економічному змісту, безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.
Здійснення позивачем господарських операцій, їх реальний характер, підтверджують правомірність формування позивачем податкового кредиту по факту придбання робіт та спростовує висновки податкового органу викладені у акті перевірки.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2021 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Житомирській області.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Суд відмічає, що зазначена позивачем обставина не позбавила права на оскарження вказаного рішення та сама по собі, за відсутності інших обставин, не може бути безумовною підставою для скасування рішення. Тому такі доводи суд до уваги не приймає.
Частиною 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, відповідач належними та допустимими доказами не довів, що при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи.
Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос