Справа № 199/6587/21
Суддя: РУДЕНКО В. В.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/6587/21
РІШЕННЯ

Іменем України

28.09.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у залі суду міста Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Олефіра Олександра Григоровича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕК-ІНВЕСТ» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії РАП № 302504751 про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340,00 грн., якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 27 липня 2021 року головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської Міської Ради Олефіром Олександром Григоровичем було незаконно складено постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 302504751 до повідомлення серія ІД № 00406450, якою визнано винним ОСОБА_1 - керівника ТОВ «Агротек-Інвест» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, за порушення вимог пункту 3.34. розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (зупинку заборонено), а саме за здійснення 02.07.2021 о 12 год 51 хв транспортним засобом Citroen Berlingo, р.н. НОМЕР_1 зупинки в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 5, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Позивач зазначає, що з 14.05.2021 він не є керівником ТОВ «Агротек- Інвест». Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «Агротек-Інвест» є ОСОБА_2 . Крім того у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, винний водій легкового автомобіля Citroen, р.н. НОМЕР_2 , який не належить ГОВ «Агротек-Інвест». Тобто, інспектор з паркування Олефір О.Г. помилково зазначив одну невірну цифру (замість «1» зазначив «7») реєстраційного номера автомобіля та, таким чином невірно визначив власника транспортного засобу та, відповідно, особу, винну у вчиненні правопорушення. Автомобіль Citroen Berlingo, р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «Агротек-Інвест», є вантажним спеціалізованим фургоном малотоннажним, а тому підлягає скасуванню.

Представник інспекції з питань контролю надав суду клопотання про закриття провадження по справі, зазначивши, що постановою про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі серії СП №943 від 01.09.2021 року головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської Міської Ради Олефіром Олександром Григоровичем було скасовано оскаржувану постанову.

Суд дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 липня 2021 року головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської Міської Ради Олефіром Олександром Григоровичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 302504751 до повідомлення серія ІД № 00406450, якою визнано винним ОСОБА_1 - керівника ТОВ «Агротек-Інвест» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, за порушення вимог пункту 3.34. розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (зупинку заборонено), а саме за здійснення 02.07.2021 о 12 год 51 хв транспортним засобом Citroen Berlingo, р.н. НОМЕР_1 зупинки в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 5, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, що підтверджується копією зазначеної вище постанови, наявної в матеріалах справи.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Правил дорожнього руху, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 5 ст. 77 КАС України передбачено, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція ( Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення ( п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23 - рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що на матеріалах фото фіксації чітко видно, що транспортний засіб Citroen Berlingo має реєстраційний номер НОМЕР_2 , а не НОМЕР_1 , тобто було невірно вказано реєстраційний номер транспортного засобу під час встановлення відповідальної особи.

Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині скасування постанови та закриття провадження по справі є обґрунтованими, а постанова серії РАП № 302504751 від 27 липня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення щодо позивача підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Суд не приймає до уваги обставини зазначені у клопотанні відповідача про закриття провадження у справі, оскільки скасування постанови про адміністративне правопорушення відповідачем нормами КУпАП не передбачено, а згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України у зв`язку з задоволенням позову, з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі № 280/1765/19, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, які входять до предмета доказування у справі, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Із матеріалів справи вбачається, що 10.04.2019 року між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «ТАЛОКОНОВА КИРИЛА» укладено договір № 1/04-19 про надання правової допомоги. Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 1 до вказаного договору розмір гонорару за надання правничої (правової) допомоги по комплексному веденню даної справи у суді першої інстанції складає 25000,00 грн.

Із наданого суду акту приймання-передачі наданих послуг до Договору від 10.04.2019 року, який міститься у матеріалах справи вбачається, що бюро надало комплексне ведення даної справи. Сторони претензій не мають.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 15 квітня 2021 року в справі №160/6899/20 вказав, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Дослідивши подані позивачем докази, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, витрати на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 241-246, 250, 251, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Олефіра Олександра Григоровича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕК-ІНВЕСТ» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 302504751 від 27 липня 2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, винесену головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської Міської Ради Олефіром Олександром Григоровичем, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького,75, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по справі, що складаються з судового збору у розмірі 454,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн., а всього 25454,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги.

Суддя