Справа № 440/10042/21
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/10042/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 , розрахованого на підставі довідки ТУ ДСА в Полтавській області № 02/2866/2021 від 22 червня 2021 року та розрахунку стажу роботи колишнього судді Чутівського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 від 26 серпня 2021 року № 4654 04-29/21, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01 січня 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 , розрахованого на підставі довідки ТУ ДСА в Полтавській області № 02/2866/2021 від 22 червня 2021 року та розрахунку стажу роботи колишнього судді Чутівського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 від 26 серпня 2021 року № 4654 04-29/21, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

В обґрунтування адміністративного позову позивачем зазначено, що з 12 листопада 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевело позивачку з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, обчисливши її в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував померлий годувальник ОСОБА_3 . При цьому, відповідачем протиправно відмовлено у перерахунку та виплати малолітній ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника з 01 січня 2021 року у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_3 , розрахованої на підставі довідки ТУ ДСА в Полтавській області від 22 червня 2021 року за № 02/2866/2021.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (письмове провадження).

22 вересня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи, що оскільки померлий годувальник, ОСОБА_3 , за життя отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відсутні підстави для обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника членам сім`ї померлого судді у відставці. Крім того, позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії, яка подана у довільній формі.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Як випливає із матеріалів справи 11 жовтня 2016 року ОСОБА_3 , батьку ОСОБА_2 , відповідно до частини першої статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" призначено довічне грошове утримання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

12 листопада 2018 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника.

При обчисленні розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника до уваги взято страховий стаж померлого годувальника тривалістю 39 років 11 днів. Для розрахунку заробітної плати взято період роботи з 01 липня 2000 року по 31 жовтня 2016 року. Місячний розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника склав 3218 грн 83 коп.

Не погоджуючись із таким перерахунком пенсії у зв`язку з втратою годувальника, ОСОБА_1 звернулась до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року по справі № 440/2988/19 адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Управління обслуговування громадян Чутівського сектору з питань призначення та перерахунку пенсій №8 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Чутівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у призначенні та наступному перерахунку пенсії у зв"язку зі втратою годувальника ОСОБА_2 виходячи з 50 відсотків розміру довічного грошового утримання годувальника. Зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду у Полтавській області призначити ОСОБА_2 пенсію у зв"язку зі втратою годувальника з дати призначення, з 12 листопада 2018 року, виходячи з 50 відсотків розміру довічного грошового утримання годувальника, померлого ОСОБА_3 . Зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду у Полтавській області провести нарахування та виплатити ОСОБА_2 пенсію у зв"язку зі втратою годувальника, виходячи з 50 відсотків розміру довічного грошового утримання годувальника, померлого ОСОБА_3 - з дати призначення пенсії, з 12 листопада 2018 року, з урахуванням раніше проведених виплат. Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - http://reestr.court.gov.ua/Review/84520428).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року по справі № 440/2988/19 - залишено без змін (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - http://reestr.court.gov.ua/Review/87360240).

Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року по справі № 440/2988/19, яке набрало законної сили 04 лютого 2020 року, ОСОБА_2 з 12 листопада 2018 року призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника, виходячи з 50 відсотків розміру довічного грошового утримання годувальника, померлого ОСОБА_3 .

У подальшому ОСОБА_1 , яка є законним представником, ОСОБА_2 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 07 липня 2021 року в якій просила здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 у зв`язку зі втратою годувальника з 01 січня 2021 року, виходячи з 50 відсотків розміру довічного грошового утримання годувальника, померлого ОСОБА_3 - з урахуванням того, що станом на 01 січня 2021 року посадовий оклад судді Чутівського районного суду Полтавської області (посада, яка аналогічна посаді колишнього судді Чутівського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 ) становить 63 060 грн.

До заяви про перерахунок пенсії ОСОБА_2 у зв`язку зі втратою годувальника заявником, зокрема, додано лист ТУ ДСА від 22 червня 2021 року № 02/2866/2021, згідно якого станом на 01 січня 2021 року посадовий оклад судді Чутівського районного суду Полтавської області складає 63 060 грн та розрахунок стажу роботи ОСОБА_3 на посаді судді, який дає право на отримання 50% щомісячної доплати до посадого окладу.

Листом № 8116-6801/С-02/8-1600/21 від 12 серпня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило заявника, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року по справі № 440/2988/19 ОСОБА_2 з 12 листопада 2018 року призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника, виходячи з 50 відсотків розміру довічного грошового утримання судді. Померлий годувальник, ОСОБА_3 , за життя отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Оскільки вказаним Законом не передбачено обчислення пенсій у зв`язку з втратою годувальника членам сім`ї померлого судді у відставці, проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 не вбачається за можливе.

Не погоджуючись із фактичною відмовою у перерахунку пенсії по втраті годувальника, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України /пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України/.

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним, елементом їх статусу та поширюються на всіх суддів України. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень, так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці.

Положеннями статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Згідно зі статтею 38 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 42 Закону №1058-IV з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Закон України "Про судоустрій та статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (надалі - Закон № 1402-VIII) визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до пункту 8 частини п`ятої статті 48 Закону № 1402-VIII) /у реакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин/ незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Положеннями частини першої статті 142 Закону № 1402-VIII визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Згідно з частиною четвертою статті 142 Закону № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 Закону № 1402-VIII пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Так, згідно із пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17 листопада 2010 року Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки - "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці".

Виходячи з наведеного, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Так, ГУПФУ в Полтавській області відмовляючи у перерахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника посилається на відсутність у чинному пенсійному законодавстві правових підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" "Москаль проти Польщі").

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії").

Водночас суд зазначає, що ЄСПЛ у справі "Рисовський проти України" зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Конституційний Суд України у рішенні від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) зауважив таке: "Гарантії незалежності суддів встановлено у ст.48, 52 розд. III, ст.117 розд. VII, розд. IX, X Закону України "Про судоустрій і статус суддів у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", зі змісту яких вбачається, що однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією гарантій незалежності суддів".

У рішенні від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 Конституційний Суд України констатував, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі щодо неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року по справі № 440/2988/19, ОСОБА_2 з 12 листопада 2018 року призначено пенсію у зв`язку із втратою годувальника, виходячи із 50 відсотків розміру довічного грошового утримання годувальника, померлого ОСОБА_3 .

У подальшому ОСОБА_1 , яка є законним представником, ОСОБА_2 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 07 липня 2021 року в якій просила здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 у зв`язку зі втратою годувальника з 01 січня 2021 року, виходячи з 50 відсотків розміру довічного грошового утримання годувальника, померлого ОСОБА_3 .

Процес призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється відповідно до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20 березня 2017 року №5-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за №200/1489 (далі - Порядок №3-1).

Порядком 3-1 визначено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Матеріалами пенсійної справи підтверджується, що позивач з 12 листопада 2018 року отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, обчислену як 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував ОСОБА_3 , маючи статус судді у відставці.

Отже, Порядком №3-1 передбачено право на проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці особі, яка має статус судді у відставці та отримує гарантоване державою матеріальне забезпечення за здійснення правосуддя, тобто, враховуючи, що ОСОБА_2 отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а саме ОСОБА_3 , розмір якої залежить від щомісячного довічного грошового утримання, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для перерахунку розміру пенсії ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що пенсія по втраті годувальника призначена ОСОБА_2 виходячи з розміру довічного грошового утримання померлого судді у відставці ОСОБА_3 то підставою для її перерахунку є зміна розміру грошового утримання померлого судді у відставці.

Стосовно тверджень відповідача, що позивач звернулася із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із втратою годувальника довільної форми, то суд зазначає, що підставою для перерахунку є саме зміна розміру грошового утримання, при цьому відмова у проведенні відповідного перерахунку не може зводитися до формальних підстав.

Таким чином, відповідачем протиправно відмовлено позивачу у вчиненній дій з перерахунку пенсії по втраті годувальника на підставі заяви від 07 липня 2021 року та доданих до неї документів.

Таким чином, позовні вимоги законного представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014) про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати ОСОБА_2 пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 , викладену в листі від 12 серпня 2021 року № 8116-6801/С-02/8-1600/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01 січня 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 , розрахованого на підставі довідки ТУ ДСА в Полтавській області № 02/2866/2021 від 22 червня 2021 року та розрахунку стажу роботи колишнього судді Чутівського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 від 26 серпня 2021 року № 4654 04-29/21, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко