Справа № 233/3124/21
Суддя: Мартиненко В. С.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/3124/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Костянтинівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Губрієнка Володимира Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив скасувати постанову серії ЕАН № 4361700 від 17 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що він не вчинював адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофору (п. 8.7.3.е ПДР України). Постанова не містить будь-яких посилань та доказів про вчинення ним адміністративного правопорушення. Крім того, інспектор не повністю з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області надало письмові пояснення, в яких проти задоволення позову заперечило, посилаючись на те, що поліцейський діяв з дотриманням норм чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами та Конституцією України і правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази надані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 червня 2021 року о 03 годині 12 хвилин інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Губрієнком Володимиром Сергійовичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4361700 у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн щодо ОСОБА_1 , який 17 червня 2021 року о 02 годині 54 хвилин в м. Запоріжжя по пр. Металургів, 29, керував транспортним засобом DAF FT XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 та проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України.

Згідно із п. 7 вказаної постанови до неї додається відео з реєстратору боді АР00110.

Згідно з ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення проїзд на заборонний сигнал світлофора тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпунктів а, в, е пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно з п. п. 8.10, 8.11 Правил дорожнього руху у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 16.8 Правил дорожнього руху водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62 (стоп) він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених, зокрема, частиною 2 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, згідно з п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі частиною другою статті 122 КУпАП.

Посилання позивача про те, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення не підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст. 77 КАС України).

Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області було надано відеозапис подій, які відбувались 17.06.2021 р., за участю поліцейського та водія ОСОБА_1 , який не містить відомостей, що стосуються безпосередньо вчинення правопорушення ОСОБА_1 , а отже вказаний відеозапис не є доказом, який було покладено в основу оскаржуваного рішення.

Доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови, що відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 р. у справі № 216/5226/16.

Отже, відповідач не надав доказів, які були покладені в основу оскаржуваного рішення, або які підтверджують, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не може бути доказом, оскільки за своєю суттю є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке має бути прийнято на підставі наявних доказів, що відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в зв`язку з чим судом не встановлена наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений ним за подання позовної заяви до суду, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції в розмірі 454 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 139, 205, 241-246, 250, 255, 268, 271, 286, 295, п.п. 15.5 розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Губрієнка Володимира Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4361700, складену 17 червня 2021 року інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Губрієнком Володимиром Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) в розмірі 454 (чотирьохсот п`ятдесяти чотирьох) гривень 00 копійок.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідач: інспектор 1 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області лейтенант поліції Губрієнко Володимир Сергійович, місцезнаходження: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Запорізькій області, місцезнаходження: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96.

Суддя