Справа № 233/3906/21
Суддя: Левчук О. О.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/3906/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Левчук О.О.,

при секретарі Рамазанової В.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №233/3906/21 за позовом:

ОСОБА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресом: АДРЕСА_1

до

Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: 08301 Київська область м. Бориспіль вул. Кошового, 4

про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.08.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО №4609443 від 09.08.2021, а провадження в вказаній справі закрити.

В обґрунтування вимог зазначає, що згідно постанови інспектора батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області рядовим поліції Білянівським Назаром Васильовичем його було піддано адміністративному стягненню за ч.5 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00грн.

Зазначена постанова мотивована тим, що 08.08.2021 року, о 18 год. 40 хв. його зупинили біля Бориспільського посту за те, що він керував транспортним засобом Renault Trafic, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

З вказаною постановою позивач не погоджується та вважає її такою, що складена з порушенням вимог законодавства. Позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення намагався пояснити поліцейському, що правил дорожнього руху він не порушував, його пояснення ігнорувалися поліцейським. Крім того, інспектор не надав позивачу на його вимогу докази вчинення ним адміністративного правопорушення та до постанови таких доказів не додано. Також зазначив, що всупереч вимогам закону, в клопотанні про надання йому можливості скористатись правовою допомогою адвоката відповідачем було відмовлено, а клопотання про передачу матеріалів нібито вчиненого ним правопорушення за місцем його проживання також було відмовлено, клопотання про перенесення дати розгляду справи задоволено формально і перенесено слухання справи на 09.08.2021р., що фізично неможливо, оскільки він проживає у м. Костянтинівці Донецької області та дістатися до м. Бориспіль понад 900км. неможливо. Тобто останній порушив вимоги ст.276 КУпАП. Також з отриманої копії постанови (отриманої ним поштою) видно, що вона розглянути та постановлена 09.08.2021р., а в додатку «Дія» міститься таж сама постанова, але ухвалена 08.08.2021р.

За таких обставин позивач просить суд поновити йому строк для оскарження вище вказаної постанови, визнати протиправною та скасувати постанову працівника поліції від 09.08.2021 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП. У зв`язку з викладеним позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.08.2021 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання по справі на 06.09.2021 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій проси справу слухати за його відсутності, позов підтримав за наведених у позовній заяві підстав, просив його задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, явку представника у судове засідання не забезпечила, надала суду відзив на адміністративний позов (а.с.28-31), відповідно до якого вважає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та у спосіб, визначені чинним законодавством, із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, також посилається на те, що позивачем пропущено строк на звернення до суду, тому просить адміністративний позов залишити без розгляду.

Позивачем не надано заперечення на відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

ВСТАНОВИВ:

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Згідно зі ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом рішення та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно зі ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст.77 КАС України).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 (справа №1-34/2010) дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Одним із найважливіших принципів, що істотно впливає на правове становище громадянина в демократичному суспільстві є дотримання презумпції невинуватості - правового принципу, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Принцип презумпції невинуватості в адміністративному процесі має чимало характерних ознак, одними з найбільш істотними з яких є, зокрема, віднесення права визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення до компетенції тільки уповноважених законом суб`єктів, а також фіксація офіційного визнання вини особи у відповідному процесуальному документі - постанові у справі про адміністративне правопорушення, яка набула чинності. Особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного або дисциплінарного проступку, доки її вина не буде доведена у передбаченому законом порядку і зафіксована постановою, що набула чинності, чи рішенням у справі.

Відповідно до постанови серії ЕАО №4609443 від 09.08.2021, водій ОСОБА_1 08.08.2021 року о 18 год. 40 хв. його зупинили біля Бориспільського посту за те, що він керував транспортним засобом Renault Trafic, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Згідно зі ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог п.5 ч.1 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за частиною першою, другою, третьою, п`ятою та шостою статті 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п.4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених частиною п`ятою статті 121 КУпАП.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Але відповідно до ч.2 ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1-129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З відеозапису події від 08.08.2021, наданого відповідачем вбачається, що дійсно позивач ОСОБА_1 08.08.2021р. керував транспортним засобом автомобілем Renault Trafic, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був непристебнутий ременем безпеки, що зафіксовано на відеозапису.

З вказаною обставиною позивач на місці зупинки його транспортного засобу 08.08.2021 року не погодився, та заявив клопотання про відкладення розгляду справи, направити його правопорушення для розгляду за місцем його проживання та наданням можливості скористатися правовою допомогою що зафіксовано на відео.

Отже, посилання позивача на те, що відсутні докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, є безпідставними.

Посилання позивача на те, що відповідач порушив вимоги КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а також процедуру розгляду справи, судом приймаються до уваги, а саме те, що відповідач не роз`яснив позивачу його права, передбачені ст.268 КУпАП, оскільки на диску з відеозаписом події від 08.08.2021 року не зафіксовано, що відповідач у встановленому законом порядку роз`яснив позивачу його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Також, приймаються до уваги твердження позивача в позовній заяві, що йому було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про надання можливості скористатись безоплатною правовою допомогою адвоката, та передачі справи за місцем його проживання, оскільки з відеозапису вбачається, що всі ці клопотання відповідачу заявляв, але уповноваженим працівником поліції було відмовлено в задоволенні такого клопотання, а перенос розгляду справи з 08.08.2021р. на 09.08.2021р. є формальним.

Суд, враховуючи вказану обставину, приходить до таких висновків.

ОСОБА_1 є громадянином України, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично там мешкає.

Згідно із ст.59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Внаслідок відмови відповідача в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання можливості скористатись правовою допомогою, позивач був позбавлений права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права тощо.

Це зумовлює критичну оцінку судом матеріалів про адміністративне правопорушення як таких, що порушують гарантоване Конституцією та міжнародно-правовими документами суб`єктивне право особи на захист від висунутого обвинувачення, тому такими матеріалами не може бути обґрунтовано висновок про вину особи у скоєнні відповідного правопорушення.

Ненадання інспектором можливості реалізувати клопотання особи про надання правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, дана правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 18.02.2020р. у справі №524/9827/16-а.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, що є, на думку суду, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права.

Також суд вважає, що причини вказані позивачем в позові щодо пропуску строку для звернення до суду з оскарження винесеної постанови є поважними та заможливе поновити йому строк на її оскарження.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає про таке.

Згідно зі ст.132 КАС України судовий збір віднесено до складу судових витрат.

Вимоги позивача за своєю сутністю стосуються оскарження постанови правозастосовного органу у справі про адміністративне правопорушення. У постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 року у справі №21-1410а16 висловлена правова позиція, згідно з якою у справах про оскарження постанов про адміністративні правопорушення у розумінні положень ст.ст.287, 288 КУпАП, ст.ст.2, 3, 4 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору.

Згідно із ч.5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням задоволення позовних вимог позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454грн. 00коп., за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Київській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.121 КУпАП, ст.ст.6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4609443 від 09.08.2021 року, винесену інспектором батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області рядовим поліції Білянівським Назаром Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4609443 від 09.08.2021 року, винесену інспектором батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області рядовим поліції Білянівським Назаром Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510грн. 00коп.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП - закрити.

Стягнути з Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 28.09.2021 року.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду О.О. Левчук