Справа № 932/1961/21
Суддя: Кошля А. О.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/1961/21
Провадження №2а/932/50/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УК РА Ї Н И

23 вересня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кошлі А.О.,

за участі:секретаря судового засідання Яковенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування Моря Олени Станіславівни (відповідач 1), Комунального підприємства «Міськавтопарк» (відповідач 2), третя особа: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (третя особа 1), ОСОБА_2 (третя особа 2) про скасування постанови серія ІД №00323548 від 25.02.2021 про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

09 березня 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 лютого 2021 року відносно неї складено постанову про накладення адміністративного стягнення за неоплату вартості послуг користування майданчиком для платного паркування. З винесеною постановою не погоджується та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки автомобіль було припарковано по вул. Старокозацькій в районі буд.16-18 у м. Дніпро, за даною адресою знаходиться паркомат №419 в який було внесено плату за паркування автомобіля та квитанцію розміщено на лобовому склі автомобіля.

Представник позивача та третьої особи 2 надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач-1 надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки за результатами пошуку транспортного засобу інспектором визначено, що оплату за паркування автомобіля Mercedes-Benz А180 д.н.з. НОМЕР_1 на платному паркувальному майданчику не сплачено. Вважає, що дії інспектора з паркування вчинені згідно з вимогами чинного законодавства, а постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною.

Відповідач 2 відзиву на позовну заяву не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини не явки у судове засідання не повідомив.

Представник третьої особи 1 надав пояснення на позовну заяву які за своїм змістом є аналогічними до відзиву відповідача 1.

23 вересня 2021 року через канцелярію суду надійшла заява від представника третьої особи 1 про розгляд справи без її участі.

Суд дослідивши письмові докази в справі, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно з оскаржуваної постанови серії РАП №292540637 від 08 квітня 2021 року складеної до повідомлення серії ІД № лютого 2021 року о 15:31 год. транспортним засобом Mercedes-Benz А180 д.н.з. НОМЕР_1 здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою Д1065 вул. Старокозацька, в районі буд. 16-18 м. Дніпро з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування, чим порушено вимоги абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів затверджених КМУ від 03.12.2009 №1342, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 152-1 КУпАП.

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає, що вона складена безпідставно.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно примітки до ст. 152-1 КУпАП положення частини першої цієї статті не застосовується у випадках, визначених частинами шостою та сьомою статті 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" щодо місць для безоплатного паркування, а також до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.

Як зазначає позивач, 25 лютого 2021 року о 13:51 год. у м. Дніпро по вул. Старокозацька, 16-18 вона припаркувала свій автомобіль та сплатила у паркоматі №419 за 2 години. Проте доказів цьому позивачем надано не було, оскільки надана квитанція про сплату користування платним паркувальним майданчиком містить відомості про інший автомобіль, а не автомобіль позивача, так зокрема зазначено, що плата здійснена за паркування автомобіля з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Фотознімки, надані відповідачем, відповідають вимогам ст.14-2 КУпАП, є належними доказами в розумінні ст.251 КУпАП та в достатній мірі підтверджують факт здійснення безперервної зупинки автомобіля Mercedes-Benz А180 д.н.з. НОМЕР_1 на майданчику для платного паркування. Разом з тим, з фотознімків не вбачається наявність квитанції про сплату за паркування, розміщеної під лобовим склом у нижньому лівому куті, як було зазначено позивачем.

При досліджені фотознімків (зображень) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення можливо чітко встановити, що транспортний засіб Mercedes-Benz А180 д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться в однаковому місці на майданчику для платного паркування, розташування транспортного засобу на зображеннях не змінювалось ( зокрема відносно нерухомих об`єктів, які присутні на зображеннях), що свідчить про постійне знаходження транспортного засобу на майданчику 25 лютого 2021 року з 15 год. 20 хв. по 15 год.31 хв.

Отже, вказані фотознімки є належними та достатніми доказами, які дають можливість здійснення всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи у відповідності до ст.245 КУпАП та підтверджують безперервне отримання позивачем послуг з користування платним майданчиком для паркування, доводи позивача не спростовують факт вчинення адміністративного правопорушення та правомірності винесеної постанови, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову та необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Понесені позивачем по справі судові витрати, з огляду на відмову в позові, слід покласти на останнього.

Керуючись ст.ст.2,5,6,9,72-78,241-248,250,268,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора з паркування Моря Олени Станіславівни (відповідач 1), Комунального підприємства «Міськавтопарк» (відповідач 2), третя особа: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (третя особа 1), ОСОБА_2 (третя особа 2) про скасування постанови серія ІД №00323548 від 25.02.2021 про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О. Кошля