Справа № 160/13493/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 19 лютого 2020 року провести перерахунок і виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 82 відсотки винагороди працюючого судді на відповідній посаді згідно з довідкою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №149 від 28.02.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
31.08.2021 представником відповідача надано відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивач з 2016 року перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як судді у відставці та отримує щомісячне довічне утримання у розмірі 74% від грошового утримання судді у відставці згідно з Законом України «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VII від 02.06.2016 року з урахуванням його стажу роботи 32 роки 3 місяці 11 днів. Також, відповідач вважає, що позивачу правомірно не враховано до стажу роботи на посаді судді період служби у лавах Збройних сил Радянської армії та 1/2 строку навчання на денному відділені Харківського юридичного інституту ім. Ф.Е. Дзержинського. Тому, відповідач стверджує, що підстав для задоволення позову щодо збільшення розміру грошового утримання немає.
Згідно з ч.ч.5, 8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
З 21.05.1984 року по 09.04.1990 року ОСОБА_1 працював народним суддею Бабушкінського районного народного суду м. Дніпропетровська, з 10.04.1990 року по 19.04.2000 року заступником голови, суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, з 20.04.2000 року по 13.08.2000 року суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, з 14.08.2000 року по 02.06.2004 року заступником голови, суддею Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, з 03.06.2004 року по 17.05.2016 року головою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, з 17.05.2016 року по 20.09.2016 року суддею Ленінського районного суду м.Дніпропетровська.
Постановою Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року №1513-VIII, відповідно до пунктів 3 та 9 частини п`ятої статті 126 Конституції України позивача звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви у відставку.
Наказом Голови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №29-К/2016 від 20 вересня 2016 року суддю Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 відраховано зі штату Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з 20 вересня 2016 року.
Відповідно до розрахунку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, усього стаж роботи позивача становить 36 років 07 місяців та 18 днів. До стажу зараховано:
- службу в лавах Збройних сил Радянської армії (з 01.11.1971 по 15.11.1973) - 02 роки 00 місяців 14 день;
- 1/2 строку навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту ім. Ф.Е. Дзержинського (з 01.09.1980 року по 01.07.1984 року) - 01 рік 11 місяців 00 днів;
- стаж роботи на посаді народного судді Бабушкінського районного народного суду м. Дніпропетровська (з 21.05.1984 року по 20.06.1987 року) - 03 роки 00 місяців 29 днів;
- стаж роботи на посаді народного судді Бабушкінського районного народного суду м. Дніпропетровська (з 21.06.1987 року по 09.04.1990 року) - 02 роки 09 місяців 20 днів;
- стаж роботи на посаді заступника голови, судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська (з 10.04.1990 року по 19.04.2000 року) - 10 років 00 місяців 10 днів;
- стаж роботи на посаді судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (з 20.04.2000 року по 13.08.2000 року) - 00 років 03 місяці 24 дня;
- стаж роботи на посаді заступника голови, судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська (з 14.08.2000 року по 02.06.2004 року) - 03 роки, 09 місяців 19 днів;
- стаж роботи на посаді голови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська (з 03.06.2004 року по 17.05.2016 року) - 12 років 03 місяці 18 дня;
- стаж роботи на посаді судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська (з 17.05.2016 року по 20.09.2016 року) - 00 років 04 місяці 04 дня.
21.09.2016 року позивач звернувся до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську з усіма необхідними документами за призначенням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до розрахунку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, усього стаж роботи позивача становить 32 років 04 місяці. До стажу зараховано:
- стаж роботи на посаді народного судді Бабушкінського районного народного суду м. Дніпропетровська (з 21.05.1984 по 20.06.1987) - 03 роки 00 місяців 29 днів;
- стаж роботи на посаді народного судді Бабушкінського районного народного суду м. Дніпропетровська (з 21.06.1987 по 09.04.1990) - 02 роки 09 місяців 20 днів;
- стаж роботи на посаді заступника голови, судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська (з 10.04.1990 по 19.04.2000) - 10 років 00 місяців 10 днів;
- стаж роботи на посаді судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (з 20.04.2000 по 13.08.2000) - 00 років 03 місяці 24 дня;
- стаж роботи на посаді заступника голови, судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська (з 14.08.2000 по 02.06.2004) - 03 роки, 09 місяців 19 днів;
- стаж роботи на посаді голови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська (з 03.06.2004 по 17.05.2016) - 12 років 03 місяці 18 дня;
- стаж роботи на посаді судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська (з 17.05.2016 по 20.09.2016) - 00 років 04 місяці 04 дня.
26.02.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області №Б-с-334 від 21.02.2020 року.
Позивач, не погодившись з відмовою у проведенні перерахунку, оскаржив дії відповідача до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року у справі №160/13979/20 позовну заяву задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 26.02.2020 року. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 15.05.2020 року №0400-0306-8/28193, про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 21.02.2020 року №Б-с-334 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

Рішення суду набрало законної сили 11.01.2021 року.

З 15.01.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача та знижено його розмір з 90% до 74% заробітної плати судді, виходячи з 32 повних років 3 місяців і 11 днів стажу на посаді судді.

Визначаючи стаж, який дає право на відставку та призначення довічного грошового утримання відповідач, виходячи з приписі Закону «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VІІІ, не включив до його складу службу у лавах Збройних сил Радянської армії, та 1/2 строку навчання на денному відділені Харківського юридичного інституту ім. Ф.Е. Дзержинського.

Позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо питання пенсійного забезпечення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №22450-17162/Д-01/8-0400/21 від 13.07.2021 року позивачу повідомлено, що за документами пенсійної справи позивач має стаж роботи на посаді судді 32 роки 3 місяці 11 днів, враховуючи який розмір щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 року визначеного на підставі довідки від 21.02.2020 року №Б-с-334 складає 74%.

Вважаючи дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області незаконними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, Законом, що визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні є Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402).

Відповідно до пункту 25 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010р., №№41-45, ст. 529; 2015р., №№18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

За правилами частини першої статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI (далі - Закон №2453-VI) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно із вимогами статті 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI, в редакції чинній до 28.03.2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 року №2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон №2862-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

На час набрання чинності Законом №2453-VI (30 липня 2010 року) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України №865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом №2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби.

Це підтверджується також положеннями Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року №1798-VIII, яким були внесені зміни в Закон України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: «Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)».

Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становив більше 10 років, до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується також половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Вказаний висновок узгоджується із правою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 24 березня 2020 року у справі № 559/512/17, від 29 квітня 2020 року у справі №426/12415/16-а, від 18 червня 2020 року у справі №498/337/17, від 07 вересня 2020 року у справі № 426/14458/16.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина друга статті 242 КАС України).

Тобто, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом №2453-VI, в тому числі в період правового регулювання спірних правовідносин Законом №2862-ХІІ, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та періоду проходження строкової військової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 01.11.1971 року по 15.11.1973 рік проходив службу у лавах Збройних сил Радянської армії, з 01.09.1980 року по 01.07.1984 року навчався на денному відділені Харківського юридичному інституту ім. Ф.Е. Дзержинського та має загальний стаж на посаді судді повні 32 роки, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 .

Таким чином, невключення до відповідного стажу роботи періоду проходження строкової військової служби, половини терміну навчання на денному відділені Харківського юридичному інституту ім. Ф.Е. Дзержинського та врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду його роботи на посаді судці, є протиправними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи позивача на посаді судді, який надає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби з 01.11.1971 року по 15.11.1973 року, а також, половину строку навчання на денному відділені Харківського юридичному інституту ім. Ф.Е. Дзержинського.

За вказаних обставин, при врахуванні до стажу 3 (трьох) років 11 місяців 14 днів, з яких: 2 роки 14 днів - період служби у лавах Збройних сил Радянської армії, 1 рік 11 місяців - 1/2 строку навчання на денному відділені Харківського юридичного інституту ім. Ф.Е. Дзержинського, стаж роботи позивача на посаді судді становить 36 років 07 місяців 18 днів.

Щодо розміру відсотку, який застосовується під час перерахунку пенсії, суд зазначає наступне.

Так, позивач просить здійснити перерахунок грошового утримання судді у відставці на підставі частини четвертої статті 142 Закону №402-VIII, якою передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, частиною третьою цієї статті визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Вищевказана норма неконституційною не визнавалась.

Суд зазначає, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково положення з різних законів.

При цьому, абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ Закону №1402-VIІІ визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Наведені норми неконституційними не визнавалась.

Таким чином, при здійсненні обрахунку стажу, що дає право на відставку, необхідно враховувати порядок призначення (обрання) судді на посаду вперше, оскільки при призначенні (обранні) суддів на посаду вперше до стажу, необхідного для зайняття посади судді, застосовувалися різні вимоги, які діяли на момент такого призначення (обрання).

Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008 затверджено Порядок надання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 року за № 200/14891 (далі Порядок № 3-1).

Позивач звільнився у відставку 20.09.2016 року, отже, необхідним є застосування Порядку №3-1 в редакції, чинній на час звільнення позивача та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Пунктом 2.1 Порядку №3-1 передбачалось, що до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додаються такі документи, зокрема, розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 3).

Пунктом 3.1 розділу IIІ Порядку №3-1 визначено, що уповноважена особа впродовж двох робочих днів після видання наказу про відрахування судді зі штату суду на підставі акта Верховної Ради України або Президента України про звільнення у зв`язку з поданням заяви про відставку, у тому числі у відставку за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню виконання обов`язків, і припинення виплати щомісячного довічного утримання працюючому судді, оформляє необхідні документи, готує подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 4), ознайомлює з ними суддю у відставці і направляє їх до органу, що призначає щомісячне довічне утримання.

Пунктом 1 розділу II Порядку №3-1 передбачено, що заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді КСУ) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

Перерахунок щомісячного довічного утримання згідно з пунктом 4 розділу II Порядку №3-1 проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Як вже було зазначено раніше, за частиною третьою статті 142 Закону №1402-VІІI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідачем розраховано стаж позивача, як судді у відставці який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків з урахуванням виключно стажу судді 32 повних років.

Однак, судом встановлено, що стаж роботи позивача на посаді судді складає 36 років 07 місяців 18 днів.

За викладених обставин, суд робить висновок, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці необхідно розраховувати із застосуванням у розмірі 82 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50% (20 років роботи) + 32% (16 років роботи на посаді судді понад 20 років х 2% грошового утримання судді)).

Зазначене відповідає вимогам статті 142 Закону №1402-VІІI та матеріалам пенсійної справи.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про часткове задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 05.08.2021 року №0.0..1.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст.139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ), про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 13.07.2021 року №22450-17162/Д-01/8-0400/21 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 19 лютого 2020 року провести перерахунок і виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 82 відсотки винагороди працюючого судді на відповідній посаді згідно з довідкою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №149 від 28.02.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський