Справа № 330/2295/21
Суддя: Гусарова В. В.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2295/21

2-а/330/29/2021

"28" вересня 2021 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі :

головуючого судді Гусарової В.В. при секретарі Тошевій Д.Е.., розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капрала поліції Рапаєва Даніїла Андрійовича, Головного управління національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про та скасування постанови про адміністративне правопорушення мотивуючи свої вимоги тим, 04.09.2021р. він, керуючи власним транспортним засобом (далі за текстом - ТЗ) ВАЗ 21083 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пересувався по вул. Зої Космодем`янської в с Шелюги Якимівського району Запорізької області, та о 10 год. 00 хв. зупинився на вимогу поліцейського ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капрала поліції Рапаєва Даніїла Андрійовича. Зупинившись, позивач увімкнув аварійну світлову сигналізацію, заглушив двигун автомобіля та вийшов до інспектора. Відразу ОСОБА_2 почав стверджувати, що відчуває запах, схожий на газ, і наполягати, що ОСОБА_1 використовує газобалонне обладнання та зауважив, що в свідоцтві про реєстрацію не внесений запис про встановлення на авто ГБО.

Позивач пояснив, що він лише планує встановити на свій автомобіль ГБО і запропонував ОСОБА_2 оглянути капот та багажне відділення, щоб впевнитися в цьому. Але інспектор поліції відмовився, зауваживши, що він і без огляду відчуває запах газу.

Крім того, інспектор повідомив, що на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, яке зменшує їх прозорість та світлопропускання, але жодними приборами не вимірювалося та експертиза не проводилася на предмет того, чи відповідають світлові прилади вимогам та стандартам, акт проведення техогляду ТЗ не складався. Всі зауваження відповідача будувалися на припущеннях.

Того ж дня о 10 год. 05 хв. поліцейський Рапаєв Д.А виніс відносно ОСОБА_1 постанову про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. за ч. 2 ст. 121 КУпАП за те, що 04.09.2021р. о 10 год. 00 хв. в с

Шелюги Якимівського району Запорізької області по вул. Зої Космодем`янської ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21083 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме газобалонне обладнання, чим порушив п. п. «а» п. 31.3 Правил дорожнього руху; а також за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, а саме габаритні вогні, вогні стоп-сигналів тощо, чим порушив п. 31.4.3. ПДР; а також за ст. 125 КУпАП за те, що не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Позивач вважає, що поліцейський ОСОБА_2 незаконно звинуватив його у порушенні ПДР, оскільки немає жодних доказів, що підтверджують факт порушення ПДР та скоєння ним адміністративного правопорушення, оскільки ГБО складається з сукупності елементів, а саме: газового редуктору, газового балону, газових магістралей, електроніки, яка змінює тип палива, та заправного клапану, які легко можливо побачити відкривши капот або багажне відділення.

На автомобілі ОСОБА_1 дійсно був прикручений до заднього бамперу клапан. Проте, інших елементів ГБО в автомобілі не було. Автомобіль працював на зареєстрованому виді палива, а саме - на бензині, оскільки не має інших елементів ГБО. Не дивлячись на пояснення позивача, що він не використовує ГБО, ОСОБА_2 зазначив, що він відчуває запах газу, а отже ТЗ, що використовує ОСОБА_1 , працює на газу, а не на бензині. І саме, керуючись лише відчуттям запаху нібито газу, інспектор зробив висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Ніякого опору для огляду транспортного засобу позивач не чинив. Заперечення ОСОБА_1 про відсутність можливості скоєння інкримінованого правопорушення та прохання переконатись, що у транспортному засобі відсутні всі складові елементи ГБО і ТЗ не спроможний рухатись на іншому виді палива крім бензину, або провести фотофіксацію, відповідач не прийняв до уваги. Крім того, ухвалюючи постанову, ОСОБА_2 не представився, не надав свого службового посвідчення, не роз`яснив право на захист та ст. 63 Конституції України, і винесення постанови носило лише формальний характер.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, поліцейським ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Рапаєвим Д.А. жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкціями ч. ч. 1,2 ст. 121 КУпАП та ст. 125 КУпАП не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 вважає, що дії поліцейського ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Рапаєва Д.А. при складанні постанови відносно нього є протиправними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. ч. 1, 2 ст. 121 КУпАП та ст. 125 КУпАП відносно нього підлягає закриттю.

В позові позивач просить скасувати постанову щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ухвали суду від 15.09.2021 р. справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Позивач надав до суду заяву в якій просив проводити судове засідання без його участі, позов задовольнити.

Відповідачів було повідомлено належним чином про час та місце судового засідання ( а.с.11,12,15,17) також пропонувалося надати до суду відзив на позовну заяву. Відповідачі до суду ніяких письмових заяв не надали, що відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, є підставою для розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до ст. 229 ч.4 КАС України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Під час розгляду справи судом були вивчені наступні докази :

-Копія паспорта позивача (а.с.5-6)

-Постанова про накладення адміністративного стягнення БАВ № 589581, її копія (а.с.7,8)

-Судові повістки направлені відповідачам електронною поштою з підтвердженням їх отримання (а.с.11,12,15,16)

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчив матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення БАВ № 589581 04.09.2021 о 10-00 в с Шелюги Якимівського району Запорізької області по вул. Зої Космодем`янської ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21083 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме газобалонне обладнання, чим порушив п. п. «а» п. 31.3 Правил дорожнього руху; а також за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, а саме габаритні вогні, вогні стоп-сигналів тощо, чим порушив п. 31.4.3. ПДР; а також за ст. 125 КУпАП за те, що не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гр.

Ч.1 ст. 121 КУпАП, передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

ст.. 125 КУпАП передбачає відповідальність за Інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу,

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачами в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Так, єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ч.ч. 1, 2 ст.121 КУпАП та ст.. 125 КУпАП.

Відповідачами, факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, які передбачені ч.ч. 1, 2 ст.121 КУпАП та ст.. 125 КУпАП та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено.

Якщо інспектором не виконано обов`язку щодо доказування правомірності складення протоколу відносно правопорушника, протокол вважається протиправним, а провадження таким, що підлягатиме закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, як протиправна.

Враховуючи наведене та відсутність доказів вини ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На цих підставах, суд дійшов висновку задоволення позову,керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72, 77, 94, 286ч.3 КАС України,293,126 ч.1 КУпАП, суд

вирішив:

Позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капрала поліції Рапаєва Данііла Андрійовича, Головного управління національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капрала поліції Рапаєва Даниїла Андрійовича серії БАВ № 589581 від 04.09.2021р. про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 121 КУпАП та ст. 125 КУпАП.,

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. ч. 1, 2 ст. 121 КУпАП та ст. 125 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі (колишнього - Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду) через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня його складання. Учасник справи, якому не було вручено рішення суду в день його складання, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Суддя :