Справа № 346/3491/21
Суддя: Яремин М. П.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/3491/21
Провадження № 2-а/346/48/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Сав`яка О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Чопея М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, інспектора УПП в Івано-Франківській області Петришина Івана Ярославовича про визнання дій інспектора поліції протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою від 16.07.2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн. В даній постанові вказано, що того дня о 14 год. 43 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «SITROEN C4 PIKASSO», номерний знак « НОМЕР_1 », в с.Глибока, автодорога «Н10» (133 км.), рухався зі швидкістю 79 км/год. в населеному пункті, при цьому перевищив встановлені обмеження швидкісного режиму в населених пунктах на 29 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 ПДР України.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та необгрунтованим.

Зазначає, що рухаючись автомобільною дорогою «Н-10», "Стрий-Чернівці-Мамалига" зі сторони м. Коломия та під`їжджаючи до с. Глибока Коломийського району Івано-Франківської області, він побачив інформаційно-вказівний знак 5.45 ПДР Початок населеного пункту , тому знизив швидкість до дозволеної 50 км/год. Минаючи с. Глибоке, побачив знак 5.46 Кінець населеного пункту , який знаходиться за декілька метрів перед поворотом вправо в напрямку населеного пункту смт. Отинія Івано-Франківської області. Проїжджаючи правий поворот після проїзду знаку 5.46 Кінець населеного пункту с. Глибока та на відстані біля 150-200 м. до знаку 5.45 Початок населеного пункту смт. Отинія був зупинений працівниками поліції. Таким чином, працівники поліції зафіксували рух його транспортного засобу зі швидкістю 79 км/год. в зоні між населеними пунктами, де допустима швидкість 90 км/год. Працівник поліції на його прохання не зміг показати координати прив`язки його транспортного засобу та відстань, на якій зафіксовані показники в момент їх фіксації спецприладом. Відповідно до технічних показників лазерний вимірювач TruCam ТС 008453 виконує функцію по встановленню координат транспортних засобів в момент фіксування їх швидкості. Позивачу відмовлено продемонструвати відеофіксацію їхніх нагрудних камер спостереження, особливо того поліцейського, який використовував вказаний вимірювач швидкості.

Правопорушення зафіксоване 16.07.2021 року о 14:43 год., а вже через 2 хв. 96 секунд без дослідження усіх обставин справи, без надання часу для звернення за правовою допомогою та подання заперечення, працівник поліції виніс оскаржувану постанову. Будучи не згідним із претензіями працівників поліції, позивач просив надати можливість написати пояснення з приводу обставин справи, однак, йому повідомлено, що письмові пояснення не передбачено в таких випадках, оскільки постанова оформляється у автоматичному режимі, а місце в роздруківці для пояснень не передбачено. Крім того, працівник поліції здійснював вимірювання швидкості руху транспортного засобу, тримаючи прилад в руках, що суперечить приписам ст.40 Закону України Про Національну поліцію. Тому позивач просить визнати дії інспектора поліції Петрищина І.Я. щодо оформлення оскаржуваної постанови незаконними, скасувати оскаржувану постанову, а також стягнути на його користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 940 грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних в позовній заяві.

Представник відповідача та інспектор Петришин І.Я. в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача, УПП в Івано-Франківській області Ю.Михайлина 25.08.2021 року надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 16.07.2021 року близько 14:43 год. на автодорозі «Н10» (133 км.), що відповідає населеному пункту с. Глибока Івано-Франківської області, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCamLTI 20/20 (серійний номер ТС 008453) виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме керуючи транспортним засобом марки «SITROEN», номерний знак « НОМЕР_1 », позивач перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 29 км./год., а саме рухався зі швидкістю 79 км/год. Після зупинки ТЗ інспектор, підійшовши до водія, представився, проінформував водія про причину зупинки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем після розгляду справи винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4495755 від 16.07.2021 року з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 340 грн. Вказаний вимірювач швидкості зареєстрований в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а вказаний прилад із серійним номером ТС 0008453 пройшов випробування відповідності, сертифікат якого був чинний на дату винесення оскаржуваної постанови та даний прилад повинен використовуватися в ручному режимі. Місце вчинення правопорушення визначене координатами пристрою у центрі с. Глибока. Наголошує, що прив`язка GPS координат здійснюється до пристрою, яким зафіксовано швидкість та відстань до автомобіля. Місце знаходження пристрою є центр населеного пункту, а автомобіль на момент виявлення знаходився на відстані 121 м від пристрою, тому пояснення позивача про те, що його швидкість зафіксовано поза межами населеного пункту є неправдивими. Посилання позивача на ст. 40 Закону України Про Національну поліцію з вимогою використання стаціонарних штативів до приладу TruCamLTI є необґрунтованим, оскільки прилад є не автоматичним, а працює в ручному режимі, виходячи з рекомендацій виробника та принципу роботи. Оскільки позивач не заявляв жодних клопотань при розгляді справи, остання розглянута на місці вчинення правопорушення з дотриманням визначених законом вимог. Крім того, вказано постанова містить посилання на доказ вчинення позивачем правопорушення, а саме покази вимірювання швидкості за допомогою приладу TruCamLTI. Тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

30.08.2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому додатково пояснив, що п.12.4 ПДР України він не порушував, екіпаж, який його зупинив, знаходився між населеними пунктами кінець с. Глибоке та початок смт. Отинія. Постанова винесена передчасно, оскільки не з`ясовано положення автомобіля з прив`язкою до координат, відмовлено в наданні відеофіксації з камер працівника поліції, а також в можливості ознайомитись з матеріалами та надання пояснення з приводу обставин справи, проігноровано клопотання про надання можливості скористатись правовою допомогою адвоката.

Суд, заслухавши вказаних учасників, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4495755 від 16.07.2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. В цій постанові вказано, що 16.07.2021 року о 14 год. 43 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «SITROEN C4 PIKASSO», номерний знак « НОМЕР_1 », в с.Глибока, автодорога «Н10» (133 км.), рухався зі швидкістю 79 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкісного режиму в населених пунктах на 29 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 ПДР України, швидкість вимірювалась приладом Trucam ТС 008453 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.2 ст.279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пункт 1.10 ПДР України визначає значення термінів, зокрема: населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45 "Населений пункт", 5.46 "Кінець населеного пункту", 5.47 "Населений пункт", 5.48 "Кінець населеного пункту".

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З урахуванням зазначеної правової норми, суд доходить висновку, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача. Утримання такого приладу поліцейським у руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку, визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а лист Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 року №11299/41/2/02-2018, який долучений відповідачем до відзиву, про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху.

Також слід зазначити, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), позаяк вказане обумовлено ч.2 ст. 40 вказаного Закону, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що працівник поліції здійснював контроль швидкості руху в межах дії дорожнього знаку 5.70 Правил дорожнього руху. Оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку « 5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Із наданих відповідачем на підтвердження обставин вказаного правопорушення фотоматеріалів (фотофіксації) та відеозапису вбачається, що транспортний засіб марки «SITROEN», номерний знак « НОМЕР_1 », рухався зі швидкістю 79 км/год., швидкість виміряна лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС008453.

При цьому, матеріали відео та фото фіксації не містять зображень водія під час руху транспортного засобу зі швидкістю 79 км/год.

Також, судом встановлено, що надані відповідачем докази на підтвердження обставин вчинення правопорушення п. 12.4 Правил дорожнього руху не містять відомостей стосовно того, що в зоні фіксації вимірювачем швидкості руху вказаного транспортного засобу були розміщені та діяли обмеження, передбачені дорожніми знаками: 5.45 "Населений пункт"; 5.46 "Кінець населеного пункту"; 5.70 «Фото, відео фіксування порушень».

Відповідно до правил ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення та притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури.

Тому, суд приходить до висновку, що відповідачем вказаний обов"язок не виконано і не спростовано доводів позивача про неправомірність винесення оскаржуваної постанови.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Суд звертає увагу, що нормами ст. 286 КАС України, які визначають особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, не передбачено захисту порушеного права позивача шляхом визнання протиправними дій інспектора щодо складення постанови про адміністративне правопорушення. Законодавець у справах про адміністративні правопорушення визначився таким чином, що зокрема скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення є належними способами захисту порушеного права у цій категорії справ. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про визнання дій інспектора УПП в Івано-Франківській області Петришина І.Я. щодо складання оскаржуваної постанови незаконними, слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 908 грн., а не в сумі 940 грн. як вказано позивачем, що стверджується відповідною квитанцією від 26.07.2021 року (а.с. 6).

Відповідно до ч. 3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено позов частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн.

На підставі наведеного, та ст.ст. 122, 245, 251, 252, 280, 288 КУпАП, керуючись ст.ст. 12, 19-20, 139, ст.ст. 244-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4495755 від 16.07.2021 року, винесену інспектором поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Петришиним Іваном Ярославовичем про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судових витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_2 .

Відповідачі: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, с Микитинці, вул. Юності, 23, Івано-Франківської області,76494.

Інспектор Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області Петришин Іван Ярославович, с Микитинці, вул. Юності, 23, Івано-Франківської області,76494.

Повний текст рішення складено 30 вересня 2021 року.

Суддя Яремин М. П.