Справа № 160/10615/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (письмове провадження) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа: Головне управління ДФС в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
30.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Новокадацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа: Головне управління ДФС в Дніпропетровській області, в якій просить:
- скасувати арешт невизначеного нерухомого майна, всього майна, належного на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження в виконавчому проваджені ВП № 13728885 від 15.07.2009, відомості про що внесені до Єдиного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 21088354 від 28.09.2009 та постанови АЕН №935994 від 07.09.2007 року, відомості про що внесені до Єдиного обтяжень об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 21088368 від 22.09.2007.
В обґрунтування позову вказано, що згідно з інформаційної довідки, наявні відомості про реєстрацію обтяжень нерухомого майна, яке належить позивачу, а саме міститься запис про обтяження №21088354 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №13728885, виданого старшим державним виконавцем Стирник Є.В. Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ.
Після відкриття провадження з конфіскації майна, що належало ОСОБА_1 на підставі вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2009 та оголошення розшуку майна, яке підлягає конфіскації, держвиконавець провів усі необхідні заходи щодо розшуку майна боржника (позивача). Однак, у зв`язку з відсутністю майна у боржника виконавчий лист було повернуто стягувачу, а провадження закрито.
Проте, позивач зазначає, що виконавче провадження було закрито, а відомості про обтяження нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 до Державного реєстру обтяжень внесені не були та є актуальними. Оскільки, саме державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження та поверненні виконавчого документа стягувачу, не були скасовані застосовані ним вжиті заходи примусового виконання рішення, а також не проведено дії у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, а саме не знято арешт на майно позивача, то позивач звернувся до суду для захисту своїх порушених прав.
Ухвалою суду від 05.07.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху із встановленням позивачу десятиденного строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання (вручення) цієї ухвали шляхом надання до суду:
- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом з письмовими обґрунтуваннями причин пропуску такого строку, якщо він був пропущений з поважних причин.
09.07.2021 на виконання вимог ухвали суду від 05.07.2021 представником позивача було усунуто недоліки адміністративного позову.
Ухвалою суду від 13.07.2021 було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
22.07.2021 до суду засобами електронного зв`язку та 23.07.2021 до суду засобами поштового зв`язку від Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшов відзив на позовну заяву.
В обгрунтування своєї позиці відповідачем вказано, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі у період з 15.07.2009 по 25.10.2012 перебувало виконавче провадження №13728885 з примусового виконання виконавчого листа №1-3/09 виданого 26.06.2009 Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська про конфіскацію всього майна, що належить ОСОБА_1 . Державним виконавцем, в порядку вимог Закону України «Про виконавче провадження», 15.07.2009 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
В порядку положень Закону України «Про виконавче провадження», з метою повного та неупередженого виконання рішення, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та здійснювались інші заходи примусового виконання вимог виконавчого документу, зокрема, 28.09.2009 винесена постанова про розшук майна боржника.
Державним виконавцем, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що згідно відповідей на запити про майновий стан боржника, які надійшли на адресу відділу з Дніпропетровського ВРЕР №1 УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області та КП МБТІ м. Дніпропетровська у м.1 Дніпропетровську за боржником право власності на рухоме майно та нерухоме майно не зареєстровано, вжитими державним виконавцем заходами щодо виявлення такого майна виявилися безрезультатними, а тому 25.10.2012 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.
Крім того, відповідачем вказано, що виконавчі провадження, які було завершено по 2017 рік включно, були знищені на підставі Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, згідно яких строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки від дати завершення виконавчого провадження, які після закінчення зберігання підлягають знищенню.
Отже, виконавче провадження №13728885 знищене.
Також, перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на теперішній час на примусовому виконанні у Новокодацькому відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 не перебувають.
Відповідач також стверджує,що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, не передбачає зняття арешту з майна боржника, а тому у державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відсутні підставі для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 .
Таким чином, відповідно до положень чинного законодавства, в разі завершення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання вжиті державним виконавцем не скасовуються.
Відповідно до ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2009 (справа №1-3/09) ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні злочину передбаченому ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст.186 КК України та засуджено до семи років ув`язнення з конфіскацією усього майна, належного на праві власності засудженому.
На підставі обвинувального вироку, який набрав законної сили, Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська видано виконавчий лист та скеровано до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі (Ленінський ВДВС м. Дніпропетровська).
15.07.2009 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (з накладенням арешту на майно боржника).
Державним виконавцем 28.09.2009 прийнято постанову про арешт невизначеного майна боржника та оголошена заборона на його відчуження, про що було внесено відомості до Державного реєстру обтяжень за №21088354.
Таким чином, підстави для зняття арешту з майна відсутні, а тому необхідно звернутись до суду.
Крім того, зазначено, що виконавчі провадження, які було завершено по 2017 рік включно, були знищені на підставі Правил ведення діловодства та архіву органами виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Предметом позову у цій справі є скасування арешту, накладеного органом державної виконавчої служби на майно в порядку виконання вироку у кримінальній справі в частині конфіскації майна.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 383/493/18 (провадження №14-237цс19) питання про скасування арешту, накладеного на майно в порядку виконання вироку в частині конфіскації майна може бути вирішене в порядку адміністративного судочинства шляхом звернення до адміністративного суду з позовною заявою щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби якщо порушено його права, свободи чи інтереси.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV (що був чинний на момент завершення виконавчого провадження № 10828831).
Статтею 1 Закону № 606-ХІV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 11 Закону № 606-ХІV визначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 606-ХІV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Частиною 1 статті 50 Закону № 606-ХІV визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.
Відповідно до частини 1 статті 55 Закону № 606-ХІV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.
Згідно частини 2 статті 55 Закону № 606-ХІV державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.
Аналіз наведених правових норм свідчить, що з метою забезпечення реального виконання рішення державний виконавець наділений повноваженнями щодо накладення арешту на майно боржника шляхом винесення відповідної постанови.
Виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, зокрема: якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними: якщо у боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу, або майно, визначене виконавчим документом, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (стаття 40 Закону № 606-ХІV).
Згідно пункту 9 частини 1 статті 37 Закону № 606-ХІV виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача.
Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.
Разом з тим, відповідачем не надано доказів існування на момент звернення з даним позовом до суду незавершених виконавчих проваджень, у межах яких ОСОБА_1 виступає боржником та на майно якого накладено арешт, в тому числі й за виконавчим листом № 1-3/09, виданим Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, та не підтверджено належними доказами правомірності існування іншого виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим документом.
Згідно статті 38 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, упостанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.
Аналізуючи вказані приписи Закону № 606-XIV, враховуючи, що судом підстав для продовження дії арешту майна ОСОБА_1 не встановлено, суд приходить до висновку про безпідставність дії арешту майна, яка накладено на позивача.
У разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про звільнення майна з-під арешту надсилається боржнику та до органу (установи), якому була надіслана постанова про накладення арешту на майно боржника на виконання (стаття 59 Закону № 606-XIV).
Також за приписами частини 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Згідно частин 4, 5 вказаної статті підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
На підставі викладеного, зважаючи на те, що матеріали адміністративної справи не містять доказів правомірності існування станом на час розгляду справи накладеного на майно ОСОБА_1 арешту, згідно виконавчого листа по кримінальній справі № 1-3/09 від 11.02.2009, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, арешт накладений на майно позивача за відсутності виконавчого провадження підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України та ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою повного та ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних шляхом зобов`язанняНовокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вчинити дії щодо зняття арешту з усього майна, що належало ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця від 28.09.2009 року в рамках виконавчого провадження № 13728885 з виконання виконавчого листа по кримінальній справі № 1-3/09 від 26.06.2009, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за вироком про конфіскацію всього майна ОСОБА_1 на користь держави.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .
Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 908 грн., що документально підтверджується матеріалами справи.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню з Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-243, 245-246,287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Скасувати арешт невизначеного нерухомого майна, всього майна, належного на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження в виконавчому проваджені ВП № 13728885 від 15.07.2009, відомості про що внесені до Єдиного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 21088354 від 28.09.2009 та постанови АЕН №935994 від 07.09.2007 року, відомості про що внесені до Єдиного обтяжень об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 21088368 від 22.09.2007.
Зобов`язати Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вчинити дії щодо зняття арешту з усього майна, що належало ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця від 28.09.2009 року в рамках виконавчого провадження № 13728885 з виконання виконавчого листа по кримінальній справі № 1-3/09 від 26.06.2009, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за вироком про конфіскацію всього майна ОСОБА_1 на користь держави.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко