Справа № 160/9155/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2021 року Справа № 160/9155/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняСітайло О.В.
представник позивача представник відповідача та третьої особиШпакова Т.С. Кобзиста А.В.
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Офісу Генерального прокурора в особі Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур, гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дніпропетровська обласна прокуратура, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 54 від 24.11.2020 про неуспішне проходження прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що вона з 2011 року працювала в органах прокуратури України. Рішенням Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 54 від 24.11.2020 року встановлено, що позивачем не успішно пройдено атестацію за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону. Відтак, позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням про неуспішне проходження нею атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Позивач вважає, що перед тестуванням вона знаходилась на лікуванні, яке було спричинено систематичним підвищенням тиску та погіршенням самопочуття. Так до часу проведення тестування вона знаходилась на лікарняному. Отже, позивач зазначає, що вказані обставини вплинули на стан її здоров`я та можливість сконцентруватись та виконати завдання належним чином. На підставі цього, позивачем було подану заяву про надання їй можливості повторного проходження тестування, втім під час прийняття оскаржуваного рішення вказану заяву проігноровано. На підставі викладеного, позивач вважає оскаржуване рішення незаконними та протиправними та такими, що підлягає скасуванню. З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги у спосіб, що визначений позивачем.
Ухвалою суду від 14.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 21.07.2021 року клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено частково.
1) у Дніпропетровської обласної прокуратури належним чином завірені копії документів:
- відомості щодо того, чи знаходилась ОСОБА_1 на лікарняному в період жовтня 2020року, зазначити кількість днів;
2) у Офісу Генерального прокурора належним чином завірені копії документів:
- відомості стосовно того, хто та на якій підставі склав питання для проведення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;
- документи, що підтверджують кваліфікацію (спеціалізацію) осіб, що складали тести (питання);
- наказу про реорганізацію Генеральної прокуратури у Офіс Генерального прокурора та або інших документів, які свідчать про початок процесу реорганізації Генеральної прокуратури;
- відомості стосовно того, яка саме комп`ютерна програма була використана для проведення іспитів у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону;
- документи, що підтверджують сертифікацію або ліцензування комп`ютерної програми, яка була використана для проведення іспитів у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону;
- відомості щодо проходження ОСОБА_1 атестації 20 жовтня 2020 року, згідно змісту яких зазначено: питання, що були поставлені ОСОБА_1 ; відповіді ОСОБА_1 ;
- протоколи та або інші документи, що були складені Четвертою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) під час проведення атестації прокурорів 20 жовтня 2020 року, в якій приймала участь ОСОБА_1 ;
- протокол Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), або іншого органу (відділу), що було складено під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.10.2020 року про повторне проходження іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону;
- відповідь на заяву ОСОБА_1 про повторне складання іспиту, яка була направлена ОСОБА_1 ;
- докази направлення відповіді на заяву ОСОБА_1 заявниці;
- інформацію та відповідні докази на підтвердження вказаних відомостей:
а) чи здійснює свою діяльність Четверта кадрова комісія обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих);
б) документи, що підтверджують факт припинення роботи Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих);
в) відомості стосовно передачі Четвертою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) документації щодо діяльності комісії (докази передачі документації).
23.07.2021 року представником Офісу Генерального прокурора надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував. Представником відповідача зазначено, що пунктом 11 Порядку № 221 встановлено, що особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. Перед кожним етапом атестації прокурор пред`являє кадровій комісії паспорт або службове посвідчення прокурора.
У виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора.
Пункт 7 розділу І Порядку передбачено, що повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.
Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 вказаним положенням не скористалася, до кадрової комісії із заявою про перенесення дати складення іспитів атестації із зазначенням причин неможливості з`явитися на визначену дату не подавала. Позивачкою прийнято рішення про проходження іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та завершено відповідне тестування.
За наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (перший етап атестації) ОСОБА_1 набрала 58 балів, що є менше встановленого пунктом 4 розділу II Порядку № 221 прохідного балу (70) для успішного складання іспиту, і її не допущено до проходження наступного етапу атестації.
Окрім того, як вбачається із протоколу від 26.10.2020 № 6 ОСОБА_1 подано до Комісії заяву про повторне проходження атестації.
При розгляді заяви кадрова комісія зазначила, що до та під час проведення тестування ОСОБА_1 до медичного працівника за місцем проведення тестування не зверталася, попередньо до Комісії заяв про погіршення стану здоров`я чи перебування на лікарняному не надавала, а також не зверталася із заявою про перенесення дати тестування.
За результатами розгляду заяви позивачки кадровою комісією підстав для повторного проходження тестування не встановлено та відмовлено у задоволення її заяви.
У разі об`єктивної наявності поганого самопочуття під час тестування єдиною логічною, послідовною і такою, що відповідає Порядку, є поведінка, коли прокурор звертається до членів комісії або робочої групи і не завершує тестування, передбачаючи, що результат буде негативний, а просить, з огляду на ситуацію, що склалася, перенести тестування на інший день.
Враховуючи викладене четвертою кадровою комісією відповідно до пунктів 13, 17 розділу II Закону № 113-ІХ, пунктів 6, 8 розділу І, пунктів 4, 5 розділу II Порядку № 221, 24.11.2020 прийнято законне та мотивоване рішення № 54 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.
Ураховуючи викладене, на підставі п.п.13, 16, 17 розділу II Закону № 113-ІХ, п. 6 розділу І, п. 5 розділу II Порядку, прийнято законне і мотивоване рішення від 24.11.2020 № 54 про неуспішне проходження позивачем атестації.
Представник відповідача також зазначає, що оскаржуване рішення відповідає вимогам, встановленим Порядком № 221, зокрема, типовій формі, містить посилання на нормативно-правові акти, що підтверджують повноваження комісії та підстави його прийняття. Також в рішенні наявне його обґрунтування - у зв`язку набранням позивачем балів, що є менше прохідного балу для успішного складення іспиту.
З огляду на специфіку цього рішення воно не потребує іншого обґрунтування та мотивування.
31.08.2021 року представником Офісу Генерального прокурора, на виконання ухвали суду від 21.07.2021 року, надано до суду додаткові докази, а саме: протоколи № 3 від 20.10.2020 та № 12 від 24.11.2020 засідання четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих); рішення № 54 від 24.11.2020 про неуспішне проходження прокурором атестації за результатом складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію; відомість про результати тестування на знання та вміння у застосуванні закону і відповідність здійснювати повноваження прокурора; деталі іспиту; накази Генерального прокурора від 27.12.2019 № 358, від 15.09.2020 № 450, від 10.09.2020 № 425, від 17.11.2020 № 536, від 24.11.2020 № 559, від 16.07.2021 №236.
31.08.2021 року від представника позивача на адресу суду надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовують доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову. А також додатково зазначено, що рішення «Про неуспішне проходження прокурорами атестації за результатами складання і іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора» №54 від 24 листопада 2020 року підписано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , І.Курило, Ю.Поліщук, С.Красник, Ю.Негребецька.
В той же час, представник позивача зазначає, що наказом Офісу Генерального прокурора №559 24 листопада 2020 року «Про внесення змін до наказу Генерального прокурора від 10.09.2020 № 425 «Про створення четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів внесено зміни до наказу Генерального прокурора від 10.09.2020 № 425 «Про створення четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)» щодо членів комісії, делегованих міжнародними неурядовими організаціями, проектами міжнародно-технічної допомоги та дипломатичними місіями:
виключено зі складу четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих): ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 .
Включено до складу четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих): ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; Осмаловського Дениса.
Відтак, представник позивача звертає увагу, що засідання на якому вирішувалось питання про винесення оскаржуваного рішення було проведено за участю осіб, яких виключили зі складу комісії, що підтверджується змістом спірного рішення.
Крім того, додатково представник позивача звертає увагу суду, що окремі питання у тестовому завданні є нечіткими та розпливчатими, а відповіді на такі питання мають декілька варіантів, в тому числі і той, що зазначався позивачем під час проходження тестування.
Окремо, представник позивача звернув увагу на те, що під час ухвалення рішення, кадровою комісією не було взято до уваги погане самопочуття позивача, що було підтверджено лікарняним та медичними довідками, а також її заява про повторне проходження іспиту з урахуванням її самопочуття була відхилена, проте за схожими обставинами, іншій особі, кадрова комісія надала можливість повторно скласти іспит, що може вказувати необ`єктивність та упередженість кадрової комісії, а саме, згідно п. 6 питання четвертого протоколу засідання четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №6 від 26 жовтня 2020 року, аналогічну заяву ОСОБА_9 було задоволено та надано можливість повторного складання іспиту.
Ухвалою суду від 07.09.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
28.09.2021 року від представника позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення у справі, в яких було підтримано позицію, викладену в позовній заяві та у відповіді на відзив, та зазначено, що доводи відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовують доводи, викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив, як підстав для задоволення позову.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, відповіді на відзив та у письмових поясненнях по справі, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2011 року працює в органах прокуратури Дніпропетровської області, в тому числі, з 2015 року призначена на посаду прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області.
Відповідно до наказу прокурора Дніпропетровської області № 837к від 22.07.2016 року обіймала посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності.
Наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 року №221 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (зі змінами, внесеними наказами Генерального прокурора від 17.12.2019 року №336, від 04.02.2020 року №65, від 19.02.2020 року №102) (далі Порядок).
10.10.2019 року позивачем на ім`я Генерального прокурора України подано заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію на підставі пункту 10 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».
21.02.2020 року на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора оприлюднено перелік тестових питань для перевірки знань та вмінь у застосуванні закону в рамках атестації прокурорів регіональних прокуратур.
Наказом Генерального прокурора від 10.09.2020 року №425 створено четверту кадрову комісію з атестації прокурорів регіональних прокуратур та затверджено її персональний склад.
Судом встановлено, що іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (перший етап) позивач складав 20.10.2020 року.
При цьому, 20.10.2020 року четвертою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур складено протокол №3, яким зокрема сформовано список осіб, які не пройшли іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора 20 жовтня 2020 року, набравши менше 70 балів (Додаток 2 до Протоколу). Пунктом 26 Додатку 2 до Протоколу №3 від 20.10.2020 року визначено ОСОБА_1 , як таку шо не пройшла іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набравши 58 балів.
Отже, за наслідками складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (перший етап атестації) ОСОБА_1 , відповідно до відомості про результати тестування набрала 58 балів.
Також, згідно з відміткою у Відомості про результати тестування на знання та вміння у застосуванні закону і відповідність здійснювати повноваження прокурора, позивач ознайомлений з результатом тестування.
Втім, 22.10.2020 року позивачем складено заяву на ім`я голови четвертої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур із проханням повторного проходження анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, у зв`язку з тим, що під час проходження тестування погано себе почувала, що підтверджується листками непрацездатності, які були отримані напередодні проведення тестування, що в свою чергу вплинуло на можливість повноцінної участі у тестуванні.
Так, 26.10.2020 року на засіданні четвертої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур було розглянуто заяву позивача щодо можливості повторного проходження анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , у п. 8 Протоколу №6 від 26.10.2020 року, зазначено, що усі п`ять членів комісії голосували проти задоволення такої заяви ОСОБА_1 , у зв`язку із чим прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про повторне проходження тестування.
Відтак, як встановлено судом, четвертою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур прийнято рішення №54 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора» від 24.11.2020 року.
Зі змісту рішення видно таке.
Керуючись Пунктами 13, 17 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", пунктом 6 розділу 1, пунктом 5 розділу II Порядку проходження прокурорами атестації, враховуючи, що прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрала 58 балів, що є менше прохідного балу (70) для успішного складання іспиту, вона не допускається до проходження іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички та припиняє участь в атестації.
Відтак, позивач, не погодившись із такими діями відповідачів та із оскаржуваним рішенням, звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
25 вересня 2019 року, набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" №113-IX (далі - Закон №113-ІХ), яким запроваджено реформування системи органів прокуратури (у редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 7 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ, прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.
Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора.
Атестація прокурорів включає такі етапи: 1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди; 2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.
За результатами складення прокурором іспиту, відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором (пункт 16 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ).
Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.
Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється. (пункт 17 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ).
Пунктом дев`ятим розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ передбачено, що атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.
Наказом Генерального прокурора №221 від 03 жовтня 2019 року (зі змінами, внесеними наказами Генерального прокурора від 17.12.2019 року № 336, від 04.02.2020 року № 65, від 19.02.2020 року №102), затверджено Порядок проходження прокурорами атестації, (далі - Порядок).
Атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 цього Порядку.
Згідно з пунктом 10 розділу І Порядку заява, вказана у пункті 9 розділу І цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Заява підписується прокурором особисто.
Відповідно до п.11 розділу І Порядку особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. Перед кожним етапом атестації прокурор пред`являє кадровій комісії паспорт або службове посвідчення прокурора.
У разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Факт неявки прокурора фіксується кадровою комісією у протоколі засідання, під час якого мав відбуватися відповідний етап атестації такого прокурора.
У виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора.
Інші питання, пов`язані із проведенням атестації прокурорів, врегульовані розділом V Порядку.
Так, відповідно до п. 1, уповноваженими суб`єктами з питань забезпечення організаційної підготовки до проведення атестації та виконання функцій адміністративно-розпорядчого характеру, координування та узгодження дій під час підготовки і проведення атестації є члени комісії та робоча група відповідної кадрової комісії.
У разі виникнення у прокурора зауважень чи скарг на процедуру проведення атестації він може звернутися до голови або секретаря комісії (п.2).
Відповідно до п. 3, у разі істотного порушення прокурором порядку проведення атестації (наприклад, використання під час тестування сторонніх джерел інформації, мобільного зв`язку, власних технічних приладів; спілкування з іншими прокурорами під час тестування; залишення приміщення під час проходження іспиту, співбесіди; публічного прояву грубої неповаги до членів кадрової комісії чи членів робочої групи; перевищення встановленого часу для виконання практичного завдання; спроба фотографування або винесення матеріалів практичного завдання за межі приміщення, у якому проходить атестація, тощо) такий прокурор припиняє участь в атестації, а кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження таким прокурором атестації. У такому випадку у протоколі засідання вказується, яке саме порушення здійснив прокурор.
Прокурор, включений до оприлюдненого в установленому порядку графіка складання іспиту (графіка складання іспитів), продовжує проходити атестацію до ухвалення кадровою комісією рішення про успішне або неуспішне проходження ним атестації, незалежно від призначення (переведення) в інший орган прокуратури (п.3-1).
Кадрові комісії за результатами атестації регулярно подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію (п.4).
Рішення кадрових комісій, протоколи засідань, матеріали атестації прокурорів зберігаються в органі прокуратури, при якому функціонує відповідна кадрова комісія (п.5).

Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури про звільнення відповідного прокурора на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру".

Як встановлено судом, позивачем подано Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

Наказом Генерального прокурора №233 від 17.10.2019 року (зі змінами, внесеними наказами Генерального прокурора та виконувача його обов`язків від 17.12.2019 року №337, від 04.02.2020 року №65, від 13.03.2020 року №145) затверджено Порядок роботи кадрових комісій (далі - Порядок №233).

Відповідно до п. 1 Порядку №233 порядок роботи кадрових комісій (далі - комісія), що здійснюють свої повноваження на підставі пункту 11, підпункту 7 пункту 22 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", Закону України "Про прокуратуру", визначається цим Порядком та іншими нормативними актами.

Комісії забезпечують: проведення атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів та слідчих Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур; здійснення добору на посади прокурорів; розгляд дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

Під час своєї діяльності комісії здійснюють повноваження, визначені Законом України "Про прокуратуру", розділом ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", цим Порядком та іншими нормативними актами (п.2 Порядку №233).

Склад комісії затверджує Генеральний прокурор, який визначає її голову та секретаря (п.4 Порядку №233).

За приписами п. 12 Порядку №233 рішення комісії, крім зазначених в абзаці другому цього пункту, у тому числі процедурні, обговорюється її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Член комісії вправі голосувати "за" чи "проти" рішення комісії. У разі рівного розподілу голосів, приймається рішення, за яке проголосував голова комісії.

Рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди ухвалюється шляхом відкритого голосування більшістю від загальної кількості членів комісії. Якщо рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди не набрало чотирьох голосів, комісією ухвалюється рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

Рішення і протоколи комісії підписуються всіма присутніми членами комісії. У разі відмови члена комісії підписати рішення або протокол, у такому рішенні або протоколі робиться відповідна відмітка (п.13 Порядку №233).

Організаційний і технічний супровід роботи комісії, підготовку проектів її документів, забезпечення фіксації засідань комісії за допомогою технічних засобів, своєчасне розміщення комісією інформації на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора, чи офіційному веб-сайті відповідної обласної (регіональної) прокуратури тощо може здійснювати робоча група, яка формується у кількісному складі залежно від потреби. Кількісний і персональний склад робочої групи визначаються Генеральним прокурором із числа працівників кадрових підрозділів органів прокуратури, а також осіб, які не є працівниками органів прокуратури (за їх згодою). Організація діяльності робочої групи визначається головою комісії.

Членам робочої групи надається доступ до матеріалів атестації, що формуються відповідно до Порядку проходження прокурорами атестації, для їх обробки та підготовки до розгляду членами комісії (п.16 Порядку №233).

Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає наступне.

Щодо доводів позивача, що остання мала проблеми зі здоров`ям, що вплинуло на якість надання відповідей під час тестування, суд зазначає про таке.

Матеріалами справи встановлено, що 10.10.2019 року позивачем подано заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

20.10.2020 року за результатом проходження першого етапу атестації відповідно до відомостей про результати тестування на знання та уміння у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора ОСОБА_1 набрала 58 балів.

Водночас, матеріалами справи встановлено, що 22.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до голови четвертої кадрової комісії з атестації місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), в якій зазначила, що 20 жовтня 2020 вона з`явилася для здачі іспиту за адресою: АДРЕСА_2 будучи дуже втомленою, в душевному хвилюванні, пригніченому стані.

Крім того у зв`язку з лікарняним на передодні погано себе почувала - високий тиск.

Крім того, 17.10.2020 року та 18.10.2020 року, у зв`язку з поганим самопочуттям, зверталася до Клінічної лікарні швидкої медичної допомоги у м. Дніпро, але лікарняний не відкривала.

Перебуваючи у такому стані, з урахуванням стислого часу для надання відповідей, позивач не мала можливості сконцентруватися під час надання відповідей.

Зважаючи на викладене, просила дозволу на повторне проходження іспиту.

Так, в матеріалах справи містяться довідки від 17.10.2020 року та 18.10.2020 року, виданих Комунальним некомерційним підприємством «КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ ШВИДКОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ» Дніпровської міської ради, з яких видно, що ОСОБА_1 зверталась за медичною допомогою до вказаного медичного закладу, яким встановлено незадовільнений стан здоров`я позивача.

Суд звертає увагу, що вказані звернення до медичного закладу були непоодинокі та саме напередодні проведення тестування.

Також, на незадовільний стан здоров`я позивача вказує і листок працездатності №736767 серія АДЮ.

Тобто, з урахуванням наведеного вище, вбачається, що позивачем було вчинено дії з повідомлення четвертої кадрової комісії з атестації місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про поважність причини неможливості повноцінного проходження тестування, викликаного поганим самопочуття та перебуванням на лікуванні на передодні проведення тестування.

При цьому, представник позивача під час судового засідання 21.07.2021 року, також підтвердив той факт, що позивач мала проблеми із здоров`ям і комісії було про це відомо.

Разом з тим, як вбачається з протоколу № 3 засідання четвертої кадрової комісії з атестації місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 20.10.2020 року останньою було сформовано списки осіб, які за результатами тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрали менше 70 балів, зокрема і ОСОБА_1 .

Втім, суд знов звертає увагу, що 22.10.2020 року позивач зверталась із заявою про повторне проходження тестування, враховуючи незадовільний стан здоров`я, проте 26.10.2020 року четвертою кадровою комісією з атестації місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) відмовлено ОСОБА_1 у надані права на повторне проходження тестування (п. 8 Протоколу №6 від 26.10.2020 року).

В той же час, суд зазначає, що спірне рішення №54 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора» прийнято тільки 24.11.2020 року.

Враховуючи, що заява позивача про повторне проходження тестування була подана до прийняття спірного рішення, суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного рішення відповідача, яким ОСОБА_1 визнано такою, що не успішно пройшла атестацію, вбачається, що останнім не давалася правова оцінка поданій ОСОБА_1 заяві від 22.10.2020 року про надання дозволу на повторне проходження нею тестування.

Суд звертає увагу, що протокольне рішення четвертої кадрової комісії з атестації місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 26.10.2020 року не містить оцінки доказам та обставинам, зазначених ОСОБА_1 у своїй заяві від 22.10.2020 року, оскільки кадровою комісіє зазначено тільки ту обставину, що під час проведення тестування позивач до медичного працівника за місцем проведення тестування не зверталась.

Відтак, враховуючи поверхневий розгляд такої заяви позивача під час засідання комісії 26.10.2020 року, суд вказує, що надання оцінки усім обставинам та доказам, викладеним у заяві позивача від 22.10.2020 року, четверта кадрова комісія з атестації місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) повинна була надати під час складання спірного рішення №54 від 24.11.2020 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора».

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що Четверта кадрова комісія, приймаючи спірне рішення, не вжила жодних заходів щодо перевірки обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 від 22.10.2020 року про повторне проходження тестування, обмежившись лише посиланням у Протоколі №6 від 26.10.2020 року, що під час проведення тестування позивач до медичного працівника за місцем проведення тестування не зверталась.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 24.06.2021 року у справі № 280/5009/20.

При цьому, суд зауважує, що належна мотивація рішення (як форма зовнішнього вираження дискреційних повноважень) дає можливість перевірити, як саме (за якими ознаками) відбувалася процедура атестації і чи була дотримана процедура його прийняття. Її обсяг і ступінь залежить від конкретних обставин, які були предметом обговорення, але у будь-якому випадку має показувати, приміром, що доводи/пояснення прокурора взято до уваги і, що важливо, давати розуміння чому і чим керувалася Комісія, коли оцінювала прокурора. Особливо-виняткової значимості обґрунтованість/вмотивованість рішення набуває тоді, коли йдеться про непроходження прокурором атестації, з огляду на наслідки, які це потягне.

Відсутність у рішенні, прийнятому за наслідками атестації мотивів, з яких кадрова комісія дійшла висновку про неуспішне проходження атестації прокурором, слугує підставою для його судового оскарження та скасування. У свою чергу, це покладає на кадрові комісії обов`язок обґрунтувати рішення про проходження або не проходження атестації прокурором в такий спосіб, щоб рішення достатнім чином містило мотиви, на яких воно базується.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу у своїх рішеннях на те, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

У пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням викладеного суд вважає, що невиконання суб`єктом владних повноважень вимог законодавства в цій частині стосовно позивача призводить до втрати легітимності процедури проведення атестації відносно нього та, як наслідок, прийнятих за її результатами рішень.

Підсумовуючи викладене, виходячи з положень пункту 12 Порядку № 233, суд акцентує увагу на тому, що рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

Враховуючи відсутність у рішенні Четвертої кадрової комісії від 24.11.2020 року №54 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 надання повної та належної оцінки обставинам, викладеним у заяві від 22.10.2020 року, суд вважає, що вказане рішення не може вважатися обґрунтованим та належним чином мотивованим, оскільки під час засідання Четвертої кадрової комісії 26.10.2020 року не було надано правову оцінку всім обставинам та доказам викладеним у заяві позивача від 22.10.2020 року, а розгляд такої заяви позивача Четвертою кадровою комісією здійснено формально.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити і про таке.

Як встановлено судом, 26.10.2020 року Четвертою кадровою комісією відбувся розгляд інших питань та заяв щодо проведення атестації, що відповідає пункту 4 порядку денного.

Так, як встановлювалося судом, п. 8 Протоколу №6 від 26.10.2020 року у задоволенні заяви позивача від 22.10.2020 року про повторне проходження тестування відмовлено.

В той же час, під час вивчення змісту зазначеного протоколу, судом встановлено, що п. 6 Протоколу №6 від 26.10.2020 року, з подібних підстав, які були зазначені ОСОБА_1 у своїй заяві від 22.10.2020 року, задоволено заяву іншої особи ( ОСОБА_9 ) щодо можливості повторно скласти іспит, з тих підстав, що ОСОБА_9 мала незадовільний стан здоров`я під час виконання тестового завдання.

Відтак, враховуючи вказане, суд зазначає, що Четвертою кадровою комісією, за подібних обставин, прийнято два різних рішення за подібних обставин, тобто ОСОБА_1 відмовлено у можливості повторно скласти іспит, а ОСОБА_9 надано можливість повторно скласти такий іспит.

При цьому, суд додатково звертає увагу, що у випадку із ОСОБА_9 , Четвертою кадровою комісією було надано оцінку всім доводам та доказам, які були вказані ОСОБА_9 , що підтверджується п. 6 Протоколу №6 від 26.10.2020 року, в той же час, підстави та доводи ОСОБА_1 , визначені у її заяві, не були досліджені та ним не була дана оцінка у порівнянні із випадком ОСОБА_9 .

Отже, на думку суду, означене також вказує на формальний підхід Четвертої кадрової комісії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.10.2020 року, та як наслідок щодо невмотивованості та необґрунтованості спірного рішення.

Також, окремо суд вважає за необхідне вказати про таке.

Як встановлювалося судом, 24.11.2020 року четвертою кадровою комісією прийнято рішення №54 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора».

Спірне рішення було підписано наступним складом комісії, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Втім, судом встановлено, що наказом Генерального прокурора №559 від 24.11.2020 року «Про внесення змін до наказу Генерального прокурора №425 «Про створення четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)», внесено зміни до наказу Генерального прокурора від 10.09.2020 № 425 «Про створення четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)» щодо членів комісії, делегованих міжнародними неурядовими організаціями, проектами міжнародно-технічної допомоги та дипломатичними місіями:

Виключено зі складу четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих):

- ОСОБА_4 ;

- ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_6 .

Включено до складу четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих):

- ОСОБА_7 ;

- ОСОБА_8 ;

- Осмаловського Дениса.

Відповідно до пункту 3 Порядку №233, для здійснення повноважень, передбачених абзацами другим і третім пункту 2 цього Порядку, утворюються комісії у складі шести осіб, з яких не менше трьох - особи, делеговані міжнародними і неурядовими організаціями, проектами міжнародної технічної допомоги, дипломатичними місіями. Членами комісії можуть бути особи, які є політично нейтральними, мають бездоганну ділову репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет, а також стаж роботи в галузі права.

Згідно з пунктом 19 Порядку №233, перелік і склад комісій затверджується наказами Генерального прокурора. У разі необхідності перелік і склад комісій може бути змінений Генеральним прокурором, у тому числі на підставі заяви члена комісії про вихід з її складу.

Пунктом 8 Порядку №233 встановлено, що Комісія правомочна ухвалювати рішення, здійснювати інші повноваження, якщо на її засіданні присутня більшість членів комісії. У разі неявки члена комісії більше двох разів поспіль без поважних причин, такий член комісії підлягає заміні відповідно до пункту 19 цього Порядку.

Враховуючи встановлені обставини та зміст зазначених норм суд доходить висновку, про те, що Четверта кадрова комісія не була правомочна ухвалювати будь-які рішення у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , починаючи з 24.11.2020 року, з огляду на те, що склад цієї комісії було змінено наказом Генерального прокурора №559 від 24.11.2020 року.

Відтак, суд вказує, що фактично спірне рішення було прийнято лише трьома діючими членами цієї Комісії, що суперечить приписам пункту 3 та пункту 8 Порядку №233, а тому вказує на протиправність дій Четвертої кадрової комісії під час прийняття такого рішення та, як наслідок, його скасування.

При цьому, під час судового засідання представник відповідача не надав ґрунтовних заперечень щодо зазначених обставин.

Таким чином, суд доходить висновку, що спірне рішення прийнято із порушеннями Порядку №233, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Цей принцип так само застосовується до процедур, що були використані для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, включаючи процес прийняття оскаржуваного наказу.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії» і «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Онер`їлдіз проти Туреччини»

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дніпропетровська обласна прокуратура (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38, ) про визнання протиправним та скасування рішення кадрової комісії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 54 від 24.11.2020 про неуспішне проходження прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 30 вересня 2021 року.

Суддя В.В. Горбалінський