Справа № 953/8812/21
Суддя: Назаренко О. В.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №953/8812/21
Провадження по справі № 2-а/635/77/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Назаренко О.В.,

при секретарі судових засідань Лещенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати дії поліцейського 1 батальйону 6 роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Лях Романа Федоровича щодо винесення відносно ОСОБА_1 Постанови серії ДП18 №564335 від 27.04.2021 року незаконними; Постанову серії ДП18 №564335 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень скасувати; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 ; стягнути з Відповідача на користь Позивача, ОСОБА_1 , судові витрати по справі.

В обгрунтування позову зазначив, що 27 квітня 2021 року поліцейським 1 батальйону 6 роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Лях Романом Федоровичем було складено стосовно ОСОБА_1 Постанову серія ДП18 номер 564335 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивач не згоден з даною Постановою, оскільки правила дорожнього руху він не порушував. Винесену постанову позивач вважає неправомірною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, ОСОБА_1 стверджує, що 27 квітня 2021 року о 23 годині 50 хвилин не здійснював проїзд перехрестя окружної дороги та вул. Леся Сердюка на заборонений жовтий сигнал світлофора, він рухаючись по вул. Л.Сердюка у напрямку з міста Харків, під`їхавши до світлофора та впевневшись в тому, що на світлофорі світить зелений колір (залишалось ще близько 5-8 секунд зеленого кольору) почав виконувати проїзд перехрестя. Тому, він впевнений, що виконував проїзд перехрестя на зелений колір світлофора. Автомобіль патрульної поліції знаходився по іншу сторону перехрестя, за заправкою, а тому (враховуючи зазначену ділянку дороги) працівники поліції могли об`єктивно не помітити, що ОСОБА_1 почав виконувати проїзд перехрестя саме на зелений колір. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 не здійснював порушення ПДР, у якому працівник поліції звинуватив його. ОСОБА_1 зазначав про це поліцейському, проте його зауваження не були взяті до уваги. Крім того, працівниками поліції не було надано жодних належних доказів, які б встановленому законом порядку доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення; у винесеній Постанові серії ДП18 номер 564335 працівниками поліції не було зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що підтверджував б наявність доказів щодо вчинення порушення ПДР та що свідчило б про належність та допустимість вказаного доказу; працівниками поліції не було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2021 року дану адміністративну справу передано за підсудністю на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.07.2021 року відкрито провадження у даній адміністративній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву від 21.09.2021 року, яким просить суд відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на те, що надати відеозаписи розгляду справи на теперішній час вбачається неможливим, у зв`язку з тим, що вони були знищені шляхом стирання з серверу на підставі акту знищення медіа файлів №5-21 від 09.07.2021 року у відповідності до вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року (подія відбулась 27.04.2021 року, а позовна заява надійшла до відповідача 09.09.2021 року). Також, Відповідач зазначає, що зі сторони Позивача не було надано жодних доказів, що спростовують факт скоєння ним адміністративного правопорушення.

29 вересня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача адвоката Ейбатова З.М., в якій просить задовольнити позов у повному обсязі.

У судове засідання позивач та його представник не зівилися, надійшла заява представника позивача адвоката Ейбатова З.М. про слухання справи у відсутність позивача та його представника, в якій просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлені.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №564335 від 27.04.2021 року, винесеної поліцейським 1 батальйону 6 роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Лях Романом Федоровичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 27 квітня 2021 року о 23 годині 50 хвилин на перехресті окружної дороги та вул. Леся Сердюка, керуючи транспортним засобом DAEWOO NEXIA д.н.з. НОМЕР_1 проїхав перехрестя окружної дороги та вул. Леся Сердюка на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 «г» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Надаючи оцінку оскарженій постанові у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачами не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так ,єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачами до суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Що стосується позовної вимоги позивача, про визнання дій посадової особи неправомірними, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову в цій частині виходячи з наступного.

Так, згідно частини 3статті 286 КАС Україниза наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ефективним способом захисту в даній справі є заявлені позивачем вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови, що відповідає положенням частини 3статті 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання дій незаконними охоплюються вимогами щодо скасування постанови, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ч.1 ст. 139 КАС України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18.

На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, Позивачем до суду надано копію договору про надання правничої допомоги №7А/2021 від 29.04.2021 року, копію додаткової угоди до договору від 24.09.2021 року про надання правничої допомоги, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 29.09.2021 року; копію Звіту (Розрахунку) про надання послуг з професійної правничої допомоги від 29.09.2021 року; копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 29.09.2021 року.

Разом з тим, суд зазначає, що дана адміністративна справа відноситься до справ незначної складності, розглядається у спрощеному провадженні, не потребує тривалих витрат часу адвоката, а тому послуги адвоката, зазначені у заяві про стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, не є співмірними зі складністю даної справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення суми сплачених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255,2 68, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського 1 батальйону 6 роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Лях Романа Федоровича серії ДП18 №564335 від 27.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн. (одна тисяча) гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Відповідно до частини 4статті 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 2статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ;

представник позивача адвокат Ейбатов Заур Мардан огли, м. Харків, вул. Матюшенко, б. 13 офіс 26;

відповідач - Департамент патрульної поліції, , 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя О.В.Назаренко