Справа № 607/11202/21
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2021 Справа №607/11202/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, просить скасувати постанову інспектора поліції серія ЕАН №4311969 від 06.06.2021 року, якою його, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за частиною першою статті 122 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Позов мотивовано тим, що вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 06.06.2021 року о 13:07 годині на трасі МІ9, керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan, номерний знак НОМЕР_1 керував транспортним засобом із швидкістю 80 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TRUECAM LTI20/20 ТС000532, чим порушив вимоги п.п 12.9.6 ПДР України. Разом з тим, швидкості руху він не перевищував. Ручне розміщення приладу може дати похибку. Крім того, за ним відразу здійснювали його обгін інші транспортні засоби, що видно на фото, тому це може бути їх швидкість. Відсутні докази розміщення дорожніх знаків 3.29, 3.31 чи інші докази обмеження швидкості до 50 км/год.

Від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зауважує, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується фотознімком який формується автоматично технічним приладом та на якому зафіксовано автомобіль, який порушив швидкість. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Відповідно до листа-роз`яснення Державної Служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 16.06.2010 № 4/4-2327 (копія додається) виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом. Вважає недоцільним посилання позивача на те, що прилад ТгuСаm має застосовуватися працівниками поліції на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», яка регламентує автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні. Разом з тим, оскаржувана постанова накладає адміністративне стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, який здійснений на підставі статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» щодо повноважень поліції здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Стверджує, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, ствердив, що швидкості руху він не перевищив, на його спідометрі був показник 50 км/год.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із клопотання про відкладення слухання справи у зв`язку з перебуванням у відпустці. У зв`язку із обмеженими строками розгляду, суд відхилив вказане клопотання.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі лейтенанта поліції Кривокульської Оксани Русланівни Управління патрульної поліції в Тернопільській області серія ЕАН №4311969 від 06.06.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за частиною першою статті 122 КУпАП за те, що він 06.06.2021 року о 13:07 годині на трасі МІ9, керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan, номерний знак НОМЕР_1 керував транспортним засобом із швидкістю 80 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TRUECAM LTI20/20 ТС000532, чим порушив вимоги п.п 12.9.6 ПДР України.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення відповідачем надано роздруківку файлу фото від file: _К8000_0606_130721 jmf від 06.06.2021 p., на якому зафіксовано транспортний засіб Volkswagen Tiguan, номерний знак НОМЕР_1 . На фото міститься дата Date: 06/06/2021, час Time- 13:07:21, дані інспектора Operator ID: 0168707 та інформація про виміряну швидкість автомобіля - Measured Speed: 80 km/h (АРР), відстань вимірювання Measured Distance: 237,7 м, обмеження швидкості руху Speed Limit: 50 km/h, адресу АД М-19 332 КМ та географічні координати.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/20574 чинне до 01 грудня 2021 року лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000532, за результатами повірки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

Розглянувши справу, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке.

Водночас, пункт 12.9б ПДР України передбачає, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Дорожній знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові, а дорожній знак 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" забороняє в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знакові.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність серед іншого за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено чи було вчинене не адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, частиною другою статті 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Частиною третьою статті 283 КУпАП встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» порушив швидкісний режим, визначений п. 12.9б ПДР України. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач покликався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 «Зона обмеження максимальної Швидкості» це здійснення вимірювання швидкості руху приладом Трукам.

Дослідивши долучені відповідачем фотознімок приладу LTI 20/20, судом встановлено, що вказані фотознімки не містять інформації щодо місця знаходження дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги.

В оскаржуваній постанові також відсутні покликання на докази місцезнаходження дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості».

Таким чином, посилання відповідачем в оскаржуваній постанові на докази, щодо фактичної зони дії дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» в кілометровій відмітці вказаної автодороги є ключовим для вирішення питання щодо порушення швидкісного режиму руху транспортних засобів, визначеного п. 12.4 ПДР України.

За відсутності покликання відповідача в оскаржуваній постанові на зазначені докази щодо зони дії дорожніх знаків, суд доходить висновку, що зібраними доказами не підтверджуються обставини стосовно руху транспортного засобу під керуванням позивача саме в зоні дії дорожнього знаку який обмежував швидкість з перевищенням швидкості понад 30 км.

Відтак, відповідач в особі працівника патрульної поліції який розглянув справу не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Окрім того, судом враховано положення ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII, якою передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд встановив, що прилад TruCam є також ручним приладом, доказів того, що він був закріплений нерухомо не надано, а вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, як і не надано відеозапису приладу для з`ясування наявності його вібрації під час вимірювання швидкості.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд доходить висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог пункту 12.9б ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов вірного висновку, що постанова інспектора за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів, а позовна заява підлягає задоволенню.

Крім того, зважаючи на те, що оскаржувану постанову позивач отримав поштою, у зв`язку із чим пропустив строк звернення до суду, суд вважає, що його слід поновити.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Поновити строк звернення до суду. Позов задовольнити. Скасувати постанову інспектора 2 роти, 1 батальйону, лейтенанта поліції Кривокульської Оксани Русланівни Управління патрульної поліції області серія ЕАН №4311969 від 06.06.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за частиною першою статті 122 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, адреса: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. М. Позняк