Справа № 160/15255/21
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О., -
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
Позивач зазначає, що після виходу у відставку розпорядженням відповідача, яке викладене у протоколі від 18.10.2016 р. останньому було визначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці - 80% від суддівської винагороди, виходячи зі стажу роботи на посаді судді 20 років.Вважаючи дії та розпорядження відповідача неправомірними, щодо визначення стажу та розміру щомісячного довічного грошового утримання - 80 % від суддівської винагороди лише із стажу на посадах судді із частковим врахуванням стажу на інших посадах ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі за №160/10101/20 від 22 жовтня 2020 року визнано протиправним та скасовано рішення відповідача викладене у листі від 07.07.2020 року №0400-0307-08/49408 та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки, наданої Дніпровським апеляційним судом № 04.2/89/20-с від 18.05.2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року, в тому числі заборгованість за період з 19.02.2020 року. Однак, рішенням 00 від 30.12.2020р. Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено перерахунок довічного грошового утримання у розмірі 50% від суми зазначеної у довідці про суддівську винагороду наданої Дніпровським апеляційним судом 4.2./89/20-с від 18.05.2020 р.

Не погоджуючись з даним рішенням 02 червня 2021 року звернувся до Відповідача з Електронною Заявою, на яку 24 червня 2021 року була отримана відповідь, в тексті якої зазначено, що позивачу призначене довічне грошове утримання в розмірі 50 відсотків.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 р. у справі №160/15255/21 відкрито провадження, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 22.09.2021р., в якому останній проти позову заперечує та просить в позові відмовити з наступних підстав.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % грошового утримання судді.

При цьому, представник відповідача посилається на ст.137 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», яким визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних суддів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікованої комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Враховуючи викладене, спірним питанням є зарахування до стажу роботи, що дає судді право на одержання щомісячного довічного грошового утримання (крім роботи на посаді судді) - календарний період проходження строкової військової служби з 31.05.1987 по 02.06.1989, половина періоду навчання в вищому навчальному закладі з 01.09.1989 по 28.06.1994, робота на посаді слідчого відділення Петропавлівського РВ УМВС в Дніпропетровській області за період з 01.08.1994 по 19.11.1997, що становить загальний стаж позивача, як судді в сукупності 26років 5 місяців 14 днів.

На підставі викладеного вище, та з урахуванням відповідних норм чинного пенсійного законодавства, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься акт від 22.09.2021 р. №1504, в тексті якого зазначено про відсутність додатків до відзиву, а саме: докази направлення відзиву позивачу на 1 арк.; матеріали з електронної пенсійної справи позивача на 4 арк.

28.09.2021 р., шляхом поштового зв`язку, представником відповідача подано відзив на позовну заяву від 28.09.2021 р. вх.№83776/21 ідентичний за змістом відзиву від 22.09.2021 р.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач - ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

В матеріалах справи міститься лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.06.2021 р. №19402-15969/3-01/8-0400/21 «Про розгляд звернення», в тексті якого зазначено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 р. у справі №160/10101/20, яке набрало законної сили 24.11.2020 р. було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Дніпровського апеляційного суду від 18.05.2020 р. №04.2/89/20-с з 19.02.2020 р. Виплатити внаслідок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці заборгованості за період з 19.02.2020 р. з урахуванням ЗУ «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та фактично виплачених сум. В результаті виконання рішення суду нараховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 94 590,00 грн. (189180,00*50%). Сума доплати пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 р. складає 543566,33 грн. нарахована та обліковується в Пенсійному фонді України. Належні суми за рішенням суду буде виплачено після виділення додаткових бюджетних призначень Пенсійного фонду України для виплати сум, нарахованих за рішенням суду.

В матеріалах справи міститься рішення Дніпропетровського окружного адміністратвиного суду від 23.10.2020 р. у справі №160/10101/20, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що викладене в листі «Про зверненнягромадян» від 01.07.2020 року №0400-0307-8/49408.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Дніпровського апеляційного суду від 18.05.2020 року №04.2/89/20-с з 19.02.2020 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 внаслідок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці заборгованість за період з 19.02.2020 року з урахуванням Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та фактично виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Допущено до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 630,60 гривень.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься постанова Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.12.2016 р. у справі №205/9021/16-а, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними, розпорядження щодо визначення стажу роботи та розміру щомісячного грошового утримання - задоволено.

Визнано протиправними дії та розпорядження Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, викладене у протоколі № 5015 від 18.10.2016 року про визначення ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зобовязано Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, починаючи з 16.09.2016 року призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністратвиного суду від 14.03.2017 р. у справі №205/9021/16-а апеляційну скаргу Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську - залишено без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 р.- без змін.

В матеріалах справи міститься рішення Вищої Рада Юстиції від 20.07.2016 р. за № 1454/0/15-16 в тексті якого зазначено, що ОСОБА_1 , крім стажу на посаді судді 18 років 7 місяців, має також 7 років 8 місяців стажу, який складається з періоду проходження строкової військової служби (з травня 1987 року по червень 1989 року), половини строку навчання за денною формою в Українській державній юридичній академії (з вересня 1989 року по червень 1994 року), роботи на посаді слідчого Петропавлівського РВВС Дніпропетровської області (з листопада 1997 року по березень 2008 року) Отже, загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 26 років та 3 місяці, шо дає йому право на звільнення з посади судді у відставку.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Щодо не включення відповідачем до стажу позивача, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці строкової військової служби, половини строку навчання у вищому навчальному закладі та періодів роботи на посаді слідчого відділення Петропавлівського РВ УМВС в Дніпропетровській області, суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи, судом прийняті до уваги правові позиції Верховного Суду, які викладені у постановах від 19 червня 2018 року у справі № 243/4458/17, від 13 листопада 2019 року у справі № 521/2593/17, від 05 грудня 2019 року у справі №592/2737/17, від 13 лютого 2020 року у справі № 592/5433/17, від 24 березня 2020 року у справі № 559/512/17 та від 29 квітня 2020 року у справі 426/12415/16-а, обставини яких є подібними.

Верховний Суд зазначив:

Відповідно до частини третьої статті 141 Закону № 2453-VI, у редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016, тобто у редакції Закону України від 12.12.2015 № 192-VIII Про забезпечення права на справедливий суд (далі Закон №192-VIII)] щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

За правилами частини першої статті 120 Закону № 2453-VI, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно із вимогами статті 135 Закону № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

Водночас відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції, яка діяла до 28.03.2015 набрання чинності Законом № 192-VIII, яким Закон №2453-VI було викладно в новій редакції) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом від 15.12.1992 № 2862-ХІІ Про статус суддів (далі № 2862-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

На час набрання чинності Законом № 2453-VI (30.10.2010) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів.

Згідно з пунктом 3-1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів, чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XI Про військовий обов`язок і військову службу час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Враховуючи викладене вище, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби.

Це підтверджується також положеннями Закону України від 21.12.2016 №1798-VIII Про Вищу раду правосуддя, яким були внесені зміни в Закон № 2453-VI, зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та роботи на посаді слідчого і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Із матеріалів справи судом встановлено, що до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку, належить враховувати, крім роботи на посаді судді: календарний період проходження строкової військової служби 31.05.1987 року по 02.06.1989року 02 роки 02 дні, половину навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту - Української державної юридичної академії з 01.09.1989 по 28.06.2994 року - 02 роки 04 місяці, роботу на посаді слідчого відділення Петропавлівського РВ УМВС в Дніпропетровській області в період з 01.08.1994 року по 19.11.1997 року - 03 роки 03 місяці та 18 днів;

Отже, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, стаж роботи позивача на посаді судді, до якого, як вже було зазначено, зараховується строкова військова служба, половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та робота на посаді слідчого.

Щодо відсоткового зменшення до 50% щомісячного довічного грошового забезпечення позивача, як судді у відставці, суд зазначає наступне.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 р. у справі №160/10101/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії встановлено, що у частині позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та без оподаткування означене питання вже було предметом судового розгляду та постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2016 року у справі №205/9031/16-а, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 року залишена без змін, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 працював на посаді судді 18 років 7 місяців, тобто стаж роботи позивача на посаді судді у вказаний період становив більше 10 років, до стажу роботи, який дає право на відставку, має зараховуватися строкова військова служба, половина строку навчання останнього за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, а також робота на посаді слідчого, що дає позивачеві право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничного розміру, суд зазначає, що перерахунок має здійснюватися органами ПФУ відповідно до вимог чинного законодавства і суд, визначаючи право особи на перерахунок відповідних виплат, не може встановлювати наперед їх розмір.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

За зазначених вище обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 01.09.2021 р. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.),який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, б.26, м.Дніпро, 49094) про визнання протиправними дій щодо відмови, як судді у відставці, у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, із зарахуванням до стажу роботи, що надає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідних періодів: зобов`язання зарахувати до стажу роботи на посаді судді, який надає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідних періодів; зобов`язання зроботи перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці у розмірі 90 % від суддівської винагороди судді працюючого на відповідній посаді виходячи зі стажу роботи на посаду судді, та суми, зазначеній у довідці від 18.05.2020 р. №04.2/89/20-с починаючи з 19.02.2020 р., та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудженні всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, а саме, судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Керуючись ст. ст.242-244,246,250,254,255 Кодексу адміністративного судочинства України Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, б.26, м.Дніпро, 49094) про визнання протиправними дій щодо відмови, як судді у відставці, у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, із зарахуванням до стажу роботи, що надає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідних періодів: зобов`язання зарахувати до стажу роботи на посаді судді, який надає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідних періодів; зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці у розмірі 90 % від суддівської винагороди судді працюючого на відповідній посаді виходячи зі стажу роботи на посаду судді, та суми, зазначеній у довідці від 18.05.2020 р. №04.2/89/20-с починаючи з 19.02.2020 р. без обмеження граничного розміру, та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум,- задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , як судді у відставці, у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, з зарахуванням до стажу роботи, що надає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: календарний період проходження строкової військової служби 31.05.1987 року по 02.06.1989року 02 роки 02 дні, половину навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту - Української державної юридичної академії з 01.09.1989 по 28.06.2994 року - 02 роки 04 місяці, роботу на посаді слідчого відділення Петропавлівського РВ УМВС в Дніпропетровській області в період з 01.08.1994 року по 19.11.1997 року - 03 роки 03 місяці та 18 днів протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який падає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби 31.05.1987 року по 02.06.1989року 02 роки 02 дні, половину навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту - Української державної юридичної академії з 01.09.1989 по 28.06.2994 року - 02 роки 04 місяці, роботу на посаді слідчого відділення Петропавлівського РВ УМВС в Дніпропетровській області в період з 01.08.1994 року по 19.11.1997 року - 03 роки 03 місяці та 18 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди судді працюючого на відповідній посаді виходячи зі стажу роботи на посаді судді, та суми, зазначеній у довідці Дніпровського апеляційного суду № 04.2/89/2о-с від 18 травня 2020 року, починаючи з 19.02.2020року, та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1 збір, сплачений за подання даної позовної заяви у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова