Справа № 160/2366/20
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
іменем України
27 вересня 2021 року справа 160/2366/20

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В.
судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 (суддя Серьогіна О.В) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про виплату індексації і компенсації

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24.02.2020 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 06.04.2017 та стягнути індексацію в сумі 43943гр24коп; визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування і невиплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки учасникам бойових дій за 2015-2017 роки та зобов`язати нарахувати і виплатити таку компенсацію.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що наказом №12-рс від 06.04.2017 звільнений в запас в зв`язку з закінченням строку контракту. В період проходження служби з 01.12.2015 не проводилась індексація грошового забезпечення та при звільненні не виплачена компенсація за невикористані дні додаткової відпустки (ас1,26,39,61).

У відзиві військова частина проти позову заперечувала, вказуючи що в 2015 році ОСОБА_1 отримував індексацію грошового забезпечення, в тому числі і за грудень, що підтверджується доданими картками особового рахунку. Згідно роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/3/9/1/12 від 04.01.2016, призупинено виплату індексації. В особливий період додаткові відпустки військовослужбовцям не надаються (ас41-51).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 позов задоволений частково. Визнана протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 06.04.2017 та зобов`язано нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 06.04.2017. Визнана протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2017 роки та зобов`язано нарахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки учаснику бойових дій за 2015-2017 роки (ас70).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію. Визнати протиправними дії щодо виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 06.04.2017 та стягнути індексацію в сумі 43943гр24коп із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації січень 2008 року. Позивач зокрема стверджує, що індексація за грудень 2015 року розрахована невірно та суд мав стягнути всю суму індексації згідно його розрахунків. Позивач вважає неправильним, визначення базового місяця для нарахування індексації січень 2016 року. Базовим місяцем має бути січень 2008 року, коли востаннє підвищувались оклади військовослужбовців (ас101).

Переглядаючи справу в межах заявленої апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного:

ОСОБА_1 12.11.2019 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 про виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 06.04.2017 в сумі 44046гр73коп; компенсації за невикористані дні додаткової відпустки; компенсації втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати; середнього заробітку за період з 07.04.2017 по дату повного розрахунку (ас19).

Листом №31 від 24.01.2020 відповідач повідомив, що про виплату індексації в 2015 році інформація відсутня оскільки в грудні 2019 року за актом документи знищені за закінченням терміну зберігання. За період з 01.01.2016 по 06.04.2017 індексація не проводилась в зв`язку з тим, що:
- відповідно до частини 1 статті 51 Бюджетного Кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах;
- відповідно до частини 6 статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», абзацу 11 пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік;
- відповідно до роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/1485 від 26.03.2018, фінансового ресурсу для виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям в період з січня 2016 року по лютий 2018 року не було;
- відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики України №10685/0/14-15/10 від 16.07.2015, №252/10/136/16 від 09.06.2016, №78/0/66-17 від 08.08.2017, №122/0/66-17 від 29.12.2017, проведення індексації грошового забезпечення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів (ас20).

Відповідно до абзаців 1, 4 статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», підприємства, установи, організації підвищують розміри оплати праці в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи, організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету України.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», в разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003, підвищення грошових доходів громадян в зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до абзаців 1, 5 пункту 2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться грошові виплати населенню, а саме: 1) підприємства, установи, організації підвищують розміри оплати праці в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи, організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Окружний суд правильно вказав, що у Військової частини НОМЕР_1 не було законних підстав для невиплати індексації грошового забезпечення, адже в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила 103 відсотка, індексація обов`язково мала бути проведена з першого числа наступного місяця. Ні Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», ні Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003, не містять ніяких виключень стосовно непроведення індексації в разі коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації.

Посилання відповідача на частину 1 статті 51 Бюджетного Кодексу України, частину 6 статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», абзац 11 пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 обгрунтовано визнані судом першої інстанції безпідставними. Виходячи з положень частин 1, 2 статті 5, частини 1 статті 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», підпунктів 1, 2 пункту 6 Порядку №1078, - відповідач був зобов`язаний в кошторисах на 2016-2017 роки передбачити індексацію грошового забезпечення військовослужбовців.
Роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/1485 від 26.03.2018, №248/3/9/1/12 від 04.01.2016 та Міністерства соціальної політики України №10685/0/14-15/10 від 16.07.2015, №252/10/136/16 від 09.06.2016, №78/0/66-17 від 08.08.2017, №122/0/66-17 від 29.12.2017, в яких зазначено про непроведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців, - взагалі не повинні братись до уваги адже вони прямо протирічать Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», абзацу 2 частини 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Суд першої інстанції правильно проаналізував положення абзаців 1, 4 статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», абзацу 2 статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та дійшов вірного висновку, що індексація грошових доходів населення має на меті надання соціальної підтримки населенню України для забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності в умовах зростання цін та повинна забезпечувати відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відтак неналежне фінансування конкретної державної установи не може слугувати причиною порушення статті 48 Конституції України, яка гарантує право на достатній життєвий рівень, складовою якого є індексація грошових доходів в зв`язку із зростанням цін.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно вказав, що згідно картки особового рахунку ОСОБА_1 , йому в грудні 2015 року виплачена індексація в сумі 184гр15коп. За період 01.01.2016 по 06.04.2017 індексація грошового забезпечення не проводилась. Тому суд першої інстанції обгрунтовано визнав протиправною бездіяльність військової частини щодо виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 06.04.2017 та зобов`язав нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за цей період.

Доводи апеляційної скарги, що суд мав не зобов`язувати виплатити індексацію, а стягнути індексацію згідно його розрахунків з визначенням базового місяця січень 2008 року, - колегія суддів вважає передчасними. Виходячи з положень частини 1, 2 статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», обов`язок підвищувати розмір оплати праці в зв`язку з індексацією покладений на підприємства, установи, організації.
З огляду на викладене, окружний суд дійшов обгрунтованого висновку, що саме військова частина зобов`язана нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 06.04.2017.
Доки Військова частина НОМЕР_1 , на виконання судового рішення у цій справі, не зробить нарахування позивачу індексації за період з 01.01.2016 по 06.04.2017, між сторонами відсутній предмет спору стосовно його розміру, а тому вимога про стягнення заявлена передчасно.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 без змін.

Постанова набирає законної сили з 27.09.2021 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова