Справа № 820/6695/13-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 р.Справа № 820/6695/13-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 31.05.21 року по справі № 820/6695/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Агросвіт (далі по тексту позивач. ТОВ ТД Агросвіт, товариство, платник податків) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київської об`єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного Управління ДФС у Харківській області, правонаступником якої, згідно ухвали ХОАС про заміну сторони від 03.03.2021 р. є Головне управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС, контролюючий орган), в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.05.201 3р., яким було визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 632272,00 гривень та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 316136,00 грн.,

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.05.2013 року, відповідно до якого було зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 2241472,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова № від 17.05.2013р. про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю Агроторгівельна компанія Надія ЛТД суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 948408, 00 грн. (дев`ятсот сорок вісім тисяч чотириста вісім гривень), в тому числі 632272,00 грн. (шістсот тридцять дві тисячі двісті сімдесят дві гривні) за основним платежем та 316136,00 грн. (триста шістнадцять тисяч сто тридцять шість гривень) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова № від 17.05.2013р. про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю Агроторгівельна компанія Надія ЛТД суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 2241472, 00 грн. (два мільйони двісті сорок одна тисяча чотириста сімдесят дві гривні).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" (вул. Сумська, 6, кв. 9, м. Харків, 61057, ) сплачену суму судового збору в розмірі 2294.00 грн. (дві тисячі двісті дев`яносто чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ).

Представник позивача адвокат Крайз О.І. звернувся до суду з заявою від 21.05.2021 року про розподіл судових витрат, а саме ухвалити додаткове рішення у справі № 820/6695/13-а та стягнути з ГУ ДПС у Харківській області () на користь ТОВ «ТД «АГРОСВІТ» () судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 78 000,00 (сімдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року заяву задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (ЄДРПОУ ВП 43983495; адреса: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" (вул. Сумська, 6, кв. 9, м. Харків, 61057, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 31000,00 грн. (тринадцять одна тисяча гривень).

В іншій частині вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з додатковим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 132 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частиною другою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, де передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до пунктів 1, 5, 6 статті 1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

З приводу зазначеного питання висловлювався і Конституційний Суду України, так, пунктом 3.2 рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Також Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Отже, з викладеного слідує, що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Відповідно до статті 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості, як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Аналогічна позиція викладена в Верховним Судом в додатковій постанові по справі №820/4280/17 від 24.10.19р.

Понесені позивачем витрати у відповідності до вимог чинного законодавства є складовою судових витрат і не відносяться до позовних вимог, які є способами захисту прав позивача.

Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Закону № 5076-VI.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, за результатами аналізу наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України та Закону 5076-VI, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката обмежений їх співмірністю із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 78000,00 грн.

Вартість професійної правничої допомоги адвоката та здійснення її оплати позивачем підтверджується копіями:

- договору про надання правової допомоги від 02 січня 2020 року між ТОВ «ТД «АГРОСВІТ» і АО «ЛОУ УОЛВС»,

- Додатку б/н до договору про надання правової допомоги від 02 січня 2020 року,

- акту приймання-передачі наданих послуг від 17.05.2021 року,

- додаткової угоди № 2 від 15.02.2021р.,

- платіжних доручень №№ 5,7,8 від 17.05.21, 20.05.21 та 21.05.21 р відповідно.

Згідно копії акту приймання-передачі наданих послуг від 17.07.2021 року до договору про надання правової допомоги від 02.01.2020 року Адвокатським об`єднанням надано позивачу правову допомогу наступного характеру:

1.Написання відповіді на відзив у справі № 820/6695/13-а (затрачено 4 години, 24 000,00грн.)

2.Аналіз судової практики (затрачено 0,5 годин, 3 000,00 грн.)

3. Надання консультацій з вивченням документів (затрачено 2 години, 12 000,00 грн)

4. Надання консультацій без вивчення документів (затрачено 0,5 годин, 3 000,00 грн.)

5. Участь у шести судових засіданнях (затрачено 6 годин, 36 000,00 грн.)

При цьому, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що факт надання консультацій з вивченням та без вивчення документів тривалістю у 2,5 годин вартість 15000, 00 грн., не є доведеним, оскільки, не зазначено коли саме відбувались консультації та у якому вигляді були надані і кому саме, а часові межі її надання не є співмірними з обсягом та складністю справи за наявності усіх первинних документів та тієї обставини. що справа розглядається судом не вперше. Крім того, завищеною є вартість наданих консультацій у 15000, 00 грн. Отже, сплачена позивачем сума на професійну правничу допомогу в частині оплати консультацій з вивченням та без вивчення документів тривалістю у 2,5 годин вартістю 15000, 00 грн., не відповідає складності справи та не доводить факту з виконання її адвокатом, а тому, вартість такої послуги у розмірі 15000 грн., в даному випадку, є необґрунтованою та завищеною.

Щодо участі адвоката у шести судових засіданнях, то таке твердження спростовується матеріалами справи та протоколами судових засідань, згідно яких встановлено, що адвокат у судовому засіданні 03.03.2021 року перебував у засіданні з 10.00 год. по 10.17 год., а з 10.17 год. по 10.49 год. адвокат Крайз О.І. у судовому засіданні був відсутній. Про причини відсутності суд не повідомляв. Також адвокат був відсутній у судовому засіданні 12.04.2021 року, а судове засідання було відкладено на іншу дату. Крім того, суд першої інстанції справедливо відмітив, що вартість 1 години роботи адвоката у 6000, 00 гривень є неспівмірною та завищеною.

Стосовно здійсненого аналізу судової практики на суму 3000,00 грн., також судом першої інстанції правомірно відзначено, що подані представником позивача письмові пояснення не містять як посилань на практику верховного Суду так і текстів рішень Верховного Суду, а отже матеріали справи не містять аналізу практики, щодо якого питання такий аналіз був здійснений та не доведено неминучість зазначених витрат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 78000,00 грн. є очевидно завищеним та погоджується з судом першої інстанції з висновком про те, що адекватний та справедливий розмір понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката складає 31000,00 грн.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року по справі № 820/6695/13-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич Я.В. П`янова

Повний текст постанови складено 29.09.2021 року