Справа № П/320/900/20
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 вересня 2021 року

Київ

справа №П/320/900/20

адміністративне провадження №К/9901/33973/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Відділу містобудування та архітектури Бучанської міської ради, Бучанської міської ради

на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року

у справі № П/320/900/20

за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк»

до Відділу містобудування та архітектури Бучанської міської ради, Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Бучанської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт ЛТД»

про визнання протиправними та скасування припису, рішення та наказу,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2021 року Відділ містобудування та архітектури Бучанської міської ради, Бучанська міська рада (далі - скаржники) звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у даній справі є визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 25 квітня 2019 року, винесений Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області; визнання протиправним та скасування рішення №1 від 25 квітня 2019 року про зупинення дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15 лютого 2017 року №7-м, винесене Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області; визнання протиправним та скасування наказу Відділу містобудування та архітектури Бучанської міської ради Київської області № 2-с від 19 листопада 2019 року про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (кадастровий номер :01:040:0116), розташованої по вулиці Лісова, 1-а, в місті Буча Київської області для будівництва багатоквартирного закладу, виданих ОК «ЖБК «Кампа-Парк»; визнання протиправним та скасування наказу Відділу ДАБК Бучанської міської ради від 19 листопада 2019 року №01-1911/н про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), що зареєстроване 01 лютого 2019 року за №КС 38 щодо об`єкта будівництва "Будівництво багатоквартирного будинку", розташованого за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Лісова, 1-а (замовник - Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Кампа-Парк".

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.

У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

В обґрунтування касаційної скарги скаржники зазначають, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим суди дійшли необґрунтованих висновків про незаконність припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

На підтвердження своїх доводів у касаційній скарзі скаржник вказує на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції статей 25, 33 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) у зв`язку з неврахуванням висновків Верховного Суду, висловлених у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 803/1231/17, від 14 серпня 2018 року у справі № 823/5265/15, від 17 травня 2019 року у справі № 806/1576/18, від 16 червня 2021 року у справі № 2340/3189/18 (отримання суб`єктом містобудування (власником або користувачем відповідної земельної ділянки) містобудівних умов та обмежень є обов`язковою передумовою та першим етапом здійснення проектування і будівництва об`єктів. Містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, тобто така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень. При цьому, невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту).

Крім того, скаржник стверджує, що при прийнятті оскаржуваних рішень, суди також неправильно застосували статтю 19 Закону № 3038-VI з огляду на те, що не врахували правової позиції Верховного Суду, висловленої у постановах від 31 липня 2019 року у справі № 466/1264/18, від 20 грудня 2019 року у справі № 520/14995/16-а, від 09 квітня 2020 року у справі № 807/150/16, від 26 травня 2020 року у справі № 750/11932/16-в, від 26 березня 2021 року у справі № 522/5362/17 про те, що аналіз положень статті 19 Закону № 3038-VI дає можливість стверджувати, що детальний план у межах населеного пункту містить правові приписи нормативного характеру, які розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово. Це зокрема сукупність обов`язкових вимог до розвитку, планування, забудови та іншого використання певної території населеного пункту. Рішення місцевої ради щодо затвердження детального плану у межах населеного пункту стосується неперсоніфікованих осіб: органів державної влади та місцевого самоврядування, забудовників, якими можуть виступати як фізичні, так і юридичні особи. Здатність правового акта поширювати свою чинність хоч і на певне коло, однак неперсоніфікованих осіб - є ознакою нормативності.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції положень статей 19, 25, 33 Закону № 3038-VI, а також необхідністю врахування судами при розгляді справи зазначених у касаційній скарзі висновків Верховного Суду, висловлених у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 803/1231/17, від 14 серпня 2018 року у справі № 823/5265/15, від 17 травня 2019 року у справі № 806/1576/18, від 16 червня 2021 року у справі № 2340/3189/18, від 31 липня 2019 року у справі № 466/1264/18, від 20 грудня 2019 року у справі № 520/14995/16-а, від 09 квітня 2020 року у справі № 807/150/16, від 26 травня 2020 року у справі № 750/11932/16-в, від 26 березня 2021 року у справі № 522/5362/17.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Відділу містобудування та архітектури Бучанської міської ради, Бучанської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі № П/320/900/20 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк» до Відділу містобудування та архітектури Бучанської міської ради, Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Бучанської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт ЛТД» про визнання протиправними та скасування припису, рішення та наказу.

2. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду матеріали справи № П/320/900/20.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи строк до 15 жовтня 2021 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді І.В. Желєзний

Н.В. Коваленко