Справа № 234/6129/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року справа №234/6129/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Сіваченко І.В., при секретарі судового засідання Сізонов Є.С., за участю позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача Петренка А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 серпня 2021 року (повний текст складено 02 серпня 2021 року в м. Краматорськ) у справі № 234/6129/21 (суддя І інстанції Фоміна Ю.В.) за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

12.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що постановою від 14.05.2021 року серія ЕАН №4157960 інспектора взводу №2 роти №1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП лейтенанта Євсейчика Д.В. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що 04.05.2021 року о 1- годині 50 хв.35 сек. На 1 км+646м автошляху Н20 Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь на території міста Слов`янськ Краматорського району Донецької області, керуючи транспортним засобом Lexus GX 470 державний номер НОМЕР_1 , перевищив більш ніж на 20км/год. встановлений пунктом 12.4 Правил дорожнього руху. Як зазначено в постанові вимірювання швидкості транспортного засобу проводилось за допомогою лазерного вимірювання швидкості руху TruCam LТi 20/20 TC001092. Пристроєм було зафіксовано швидкість 73 км/год. У процесі розгляду позивачем були надані пояснення про те, що швидкість автомобіля становила приблизно 67 км/год., що є допустимим. Інспектор ознайомився із поясненнями та виніс постанову про визнання винним у порушенні ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340 грн. Вважає дану постанову незаконною з огляду на наступне. Основним та єдиним доказом порушення швидкісного режиму є фото/відео фіксація лазерним вимірювачем швидкості TruCam LТi 20/20 TC001092. У відеоматеріалах, зафіксованими пристроєм Трукам, були відсутні посилання на докази щодо фактичної зони дії дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» в кілометровій відмітці вказаної автодороги, який на думку позивача є фундаментальним для вирішення питання щодо порушення швидкісного режиму руху транспортних засобів, визначеного пунктом 12.4 ПДР більш ніж на 20 км/год. Вимірювання швидкості транспортного засобу, яким керував позивач, проводилось інспектором за допомогою Трукам, який він тримав у руках. Аналізуючи положення ст.40 Закону України "Про Національну поліцію" при проведенні фіксації швидкості певного ТЗ автоматична фото-і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автомобільної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам цієї статті. Слід зазначити, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів швидкості Трукам працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». Разом з тим, згідно з ч.2 ст.40 Закону інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень повинна бути розміщена на видному місці. Проте, відповідного дорожнього знаку 5.70 на ділянці дороги, де інспектором проводилось вимірювання швидкості руху ТЗ не встановлено взагалі. Лише за наявності знаку 5.70 ПДР можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму. Вважає, що в його діях не доведений факт порушення вимог п.12.4 ПДР належними та допустимими доказами у справі.

Просив суд скасувати постанову інспектора взводу №2 роти №1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Євсейчика Дмитра Віталійовича від 04.05.2021 року серії ЕАН №4157960, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02 серпня 2021 року у справі № 234/6129/21 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник відповідача.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4157960 від 04.05.2021 року, винесеної інспектором БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області лейтенантом поліції Євсейчик Дмитром Віталійовичем, 04.05.2021 року о 10:50:37 на трасі Н-20 1 км 646м водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи ТЗ перевищив встановлені обмеження швидкості руху більш як на 20 км/год. швидкість становить 73 ем/год. Вимірювання проводилось лазерним вимірювачем швидкості руху TruСАM LTi 20/20 ТС0001092. Відеофіксація Bodicam АН00037, АН00113, чим порушив п.12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволено швидкість не більше 50км/год), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Прийнято по справі рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАСУ, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Поліцейським Євсейчик Д.В., який є посадовою особою Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складався на підставі ст.258 ч.2 КУпАП. Однак це не звільняє відповідача від обов`язку довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, зазначити в постанові точний та чіткий опис обставин правопорушення, установлених при розгляді справи, надати суду докази вчинення правопорушення.

Частина 1 ст.122 КУпАП, встановлює адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п.2.3б) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Судом досліджений відеозапис та фото-файл від 04.05.2021 року з приладу Trucam LT1 20/20 №ТС001092, на якому зафіксований автомобіль позивача, який рухається на автотрасі м. Слов`янськ, Н-20 1км800, м. Краматорськ, після проїзду дорожнього знаку 5.45 «Слов`янськ».

Як зазначено на фото-файлі _4Н000_0504_105037.jmf, автомобіль позивача державний номер НОМЕР_1 рухається в межах м. Слов`янськ 04.05.2021 року о 10:50:37, зі швидкістю 73 км/год., що навіть з похибкою приладу +_2 км/год., перевищує дозволену швидкість 50 км/год. більше ніж на 20 км/год.

Замір швидкості здійснений на відстані 154,7 м, що відповідає інструкції з експлуатації.

Та обставина, що інформаційно-вказівний знак 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху", який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів, не встановлений, як зазначив позивач, не звільняє останнього як водія виконувати вимоги швидкісного режиму та уважно стежити за дорожньою обстановкою, в тому числі і за розташуванням дорожніх знаків.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 суд зазначив наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20583, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 01 грудня 2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС001092, відповідає вимогам технічної документації, діапазон вимірювань від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі +- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год. Свідоцтво про повірку чинне до 01 грудня 2021 року.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20583, яке дійсне до 01.12.2021 року, підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 № ТС001092 до застосування.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави для задоволення позовної заяви.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. Адміністративне стягнення було накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

З відеофайлів вбачається, що позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, позивач надав свої письмові пояснення, в яких він зазначив, що рухався із швидкість 67 км/год., що не становить адміністративного правопорушення, які були заслухані та враховані інспектором при винесенні постанови. Також інспектор надав позивачу можливість ознайомитися із доказами по справі. У зв`язку із тим, що інших доказів, аніж пояснення позивача щодо швидкості руху, позивачем не надано, інспектор правильно зробив висновки на підставі отриманої інформації з технічного приладу TruCam LT1 20/20 № ТС001092.

Пояснення позивача щодо недоведеності тої обставини, що в момент руху зі швидкістю 73 км/год., останній рухався у межах населеного пункту, суд не бере до уваги, оскільки координати знаходження автомобіля позивача в момент перевищення швидкості відображені на фотофайлі _4Н000_0504_105037.jmf, на якому зазначений не тільки автомобіль та швидкість 73 км/годину даного автомобіля, але і м. Слов`янськ Н-20 1 км800м. Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції позивач не заперечував, що він рухався в межах м. Слов`янськ.

Згідно ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення безпеки осіб та забезпечення безпеки дорожнього руху може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах фото і відеотехніку, у зв`язку з чим відповідачем використовувалася нагрудна відеокамеру, що була розміщена на форменому одязі.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина 1 ст.122 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.122 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.1 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 серпня 2021 року у справі № 234/6129/21 - залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 серпня 2021 року у справі № 234/6129/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.В.Сіваченко