Справа № 160/14881/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
27.08.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату у розмірі 90 (дев`яносто) відсотків та без обмеження максимального розміру ОСОБА_1 раніше призначеної (згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 02.02.2006) пенсії за вислугу років в порядку та відповідно до частин 13 та 20 статті 86 діючого Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідок прокуратури Запорізької області № 18-202вих-20 та № 18-203 вих-21 від 01.04.2020 року про складові заробітної плати, а також з урахуванням рішення другого сенату Конституційного суду України у справі № 7 р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 та постанови Верховного Суду у зразковій справ № 560/2120/20 (Пз/9901/9/20);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за минулий період з 13.12.2019 до моменту фактичного здійснення перерахунку пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вважає протиправним рішення відповідача, яким здійснено перерахунок пенсії позивача з розрахунку 60 відсотків місячного заробітку та з обмеженням максимального розміру у десять прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність. Позивач зазначає, що пенсію йому було призначено у розмірі 90% заробітної плати та без обмеження граничного розміру. При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Питання щодо обмеження максимального розміру пенсії як правова категорія застосовується виключно на час вирішення питання про її призначення, а не при вирішенні питання про перерахунок раніше призначених пенсій. З урахуванням викладеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Частиною 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином засвідчені докази.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
24.09.2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що позовна вимога про здійснення перерахунку пенсії за нормами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ є безпідставною, оскільки зазначено, що норма з 01.01.2015 року є нечинною. На момент проведення перерахунку пенсії позивача встановлювалось обмеження розміру виплачуваної пенсії, ця норма законодавства неконституційною не визнавалась, є чинною та обов`язковою до виконання органами Пенсійного фонду України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з 08.12.2006 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року по справі № 160/4845/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ на підставі довідок прокуратури Запорізької області від 01.04.2020 року №18-202вих-20 та №18-203вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, щодо проведення перерахунку пенсії за вислугою років у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати та без обмеження її максимального розміру не було оскаржено позивачем до Третього апеляційного адміністративного суду.

Після набрання законної сили 13.04.2021 року, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року у справі №160/4845/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виконано, а саме: проведено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 13.12.2019 відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ на підставі довідок прокуратури Запорізької області від 01.04.2020 року №18-202вих-20 та №18-203вих-20.

Розрахунок пенсійної виплати з 13.12.2019 року проведено наступним чином: 25601,21 грн - основний розмір пенсії від середнього заробітку (42668,68 грн (розмір заробітної плати (грошового забезпечення) х 60% (загальний відсоток для розрахунку пенсії встановлений згідно чинного законодавства).

Максимальний розмір пенсії після проведеного перерахунку з 13.12.2019 року склав 16380 грн, з 01.07.2020 року - 17120,00 грн., з 01.12.2020 року - 17690,00 грн. (не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, визначений на 01.12.2019 року в розмірі 1638,00 грн., з 01.07.2020 року в розмірі 1712,00 грн., з 01.12.2020 року - 1769,00 грн.).

07.06.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років згідно довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), виданої Дніпропетровською обласною прокуратурою від 06.04.2021 року №21-181вих.-21.

Розрахунок пенсійної виплати з 01.04.2021 року проведено наступним чином: 43680 грн - основний розмір пенсії від середнього заробітку (72800,00 грн (розмір заробітної плати (грошового забезпечення) х 60% (загальний відсоток для розрахунку пенсії встановлений згідно чинного законодавства).

Максимальний розмір пенсії після проведеного перерахунку з 01.04.2021 року склав 17690,00 грн, з 01.07.2021 року - 18540,00 грн (не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, визначений на 01.12.2020 року в розмірі 1769,00 грн, з 01.07.2021 року в розмірі 1854,00 грн.).

Листом від 22.07.2021 року за №24102-18299/Д-01/8-0400/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повідомило позивача про проведений перерахунок пенсії за рішенням суду.

Не погоджуючись з проведенням перерахунку пенсії з розрахунку 60 відсотків місячного заробітку та з обмеженням максимального розміру у десять прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На час призначення позивачу пенсії діяв Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року.

За приписами ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (чинного на момент призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач з грудня 2006 року отримував пенсію за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Згідно частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, після 01.01.2015 повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури законодавець делегував Уряду.

15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, згідно з підпунктом 1 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури, втратили чинність.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 за результатами перегляду рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зразковій справі № 825/506/18 (Пз/9901/16/18).

Разом з тим, у грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення № 7-р(II)/2019, що частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

«20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Як встановлено судом, відповідач не заперечує обставин щодо наявності права у позивача на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII та на підставі довідок Запорізької обласної прокуратури здійснив перерахунок пенсії позивача, виходячи з 60% заробітної плати та з урахуванням обмеження пенсії десятьма розмірами прожиткового мінімуму.

Отже, спірними є висновки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо необхідності здійснення перерахунку пенсії із розрахунку 60% місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті та щодо обмеження граничного розміру пенсії.

Частина друга статті 86 Закону № 1697-VII визначає, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, розмір пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

В свою чергу, частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII, яка регулює порядок перерахунку пенсії, не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Отже, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір заробітної плати, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність у позивача права на перерахунок та отримання пенсії з урахуванням її відсоткового розміру 90 % місячної заробітної плати.

Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Обмеження виплати пенсії максимальним її розміром вперше було встановлено Законом України від № 3668-VI 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 року, та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «;Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «;Про пенсійне забезпечення», «;Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Суд звертає увагу, що вказані положення щодо обмеження максимальним розміром пенсії у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) не визнавалися, отже, є чинними і підлягають виконанню.

Вказане вище відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 22.05.2018 у справі №205/8204/16-а, від 03.04.2018 у справі №361/4922/17, від 02.05.2018 у справі №704/87/17, від 15.08.2018 у справі №161/9572/17, від 17.01.2019 у справі №161/713/17, від 15.05.2019 у справі №554/4191/17, від 21.11.2019 у справі №161/14321/16-а, від 21.05.2020 у справі №554/10510/16-а, від 28.10.2020 у справі №686/2428/16-а.

Окрім того, слід зазначити, що Верховним Судом неодноразово здійснювався касаційний розгляд справ, де позивачами виступали особи, яким пенсії були призначені відповідно до Закону України від 05.11.1991 року №1789-XII «Про прокуратуру», а вимоги позовних заяв було звернуто до пенсійного органу стосовно неправомірності його дій та рішень щодо здійснення перерахунку такої пенсії із застосуванням обмеження її максимальним розміром, передбаченим статтею 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру», в редакції зі змінами, внесеними Законами України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (постанови Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №205/8204/16-а, від 03.04.2018 у справі №361/4922/17, від 02.05.2018 у справі №704/87/17, від 15.08.2018 у справі №161/9572/17, від 17.01.2019 у справі №161/713/17, від 15.05.2019 у справі №554/4191/17, від 21.11.2019 у справі №161/14321/16-а, від 21.05.2020 у справі №554/10510/16-а, від 28.10.2020 у справі №686/2428/16-а).

Розглядаючи вищевказані справи, Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. Тобто, на момент проведення перерахунку пенсії позивачу, наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України. З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність у відповідача (відповідного територіального органу Пенсійного фонду України) законних підстав для здійснення виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-XII «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), оскільки положення цієї статті втратили чинність.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.10.2020 року у справі №686/2428/16-а, від 03.06.2021 року у справі №359/3736/17.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування обмеження максимальним розміром пенсії позивача у розмірі десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно не підлягають задоволенню похідні позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача без обмеження її максимального розміру.

Отже, задоволенню підлягають позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладеного у листі № 24102-18299/Д-01/8-0400/21 від 22.07.2021 року, в частині проведення перерахунку пенсії позивача з розрахунку 60 відсотків місячного заробітку.

Як наслідок підлягає задоволенню вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату у розмірі 90 відсотків раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі довідок прокуратури Запорізької області № 18-202вих-20 та № 18-203 вих-21 від 01.04.2020 року про складові заробітної плати.

Стосовно строку проведення перерахунку пенсії, суд зазначає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з вимогою про перерахунок пенсії з 13.12.2019 року, оскільки відповідачем підтверджено, що перерахунок пенсії з відсотковим обмеження в 60% з 13.12.2019 року було проведено після набрання законної сили 13.04.2021 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року у справі №160/4845/20.

Отже, про порушення прав позивач дізнався після 13.04.2021 року, а позов до суду направлено засобами поштового зв`язку у серпні 2021 року.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача виплатити пенсію задоволенню не підлягають, оскільки вони є такими, що заявлені передчасно та не можуть бути задоволені без здійснення відповідного нарахування пенсійним органом. Захист прав на майбутнє не відповідає завданню та меті адміністративного судочинства, що визначені статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 951,60 грн., що документально підтверджується квитанцією від 21.08.2021 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 951,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 475,80 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 132, 139, 246-247, 249, 255, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладене у листі № 24102-18299/Д-01/8-0400/21 від 22.07.2021 року, в частині проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 60 відсотків місячного заробітку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків на підставі довідок прокуратури Запорізької області № 18-202вих-20 та № 18-203 вих-21 від 01.04.2020 року про складові заробітної плати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

В порядку розподілу судових витрат стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 475 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова