Справа № 465/1364/21
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі судового засідання Лозинського Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що постановою інспектора ВБДР УПП у Львівській області ДПП серія БАА № 581705 від 08.02.2021 року ОСОБА_1 , як посадову особу, відповідальну за належне утримання шляхової мережі притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень за частиною 1 статті 140 КУпАП,

Так, між Галицькою районною адміністрацією ЛМР та ЛКП «Шляхове- ремонтне підприємство Галицького району» укладено договір ук відповідності до якого Виконавець бере на себе зобов`язання протягом 2020 року надавати послуги з ручного та механізованого прибирання вулиць Галицького району м. Львова.

Відповідно до п.4.1.4. Договору, Замовник має право, в разі виявлення недоліків щодо виконання умов договору, письмово вимагати негайного виправлення порушення . Вказана ситуація мала місце і у день складання оскаржуваної постанови, зокрема 08.02.2021 р. Галицькою районною адміністрацією повідомлено ЛКП «Шляхове- ремонтне підприємство Галицького району», в якому просила забезпечити посипання піскосоляним розчином дорожнє полотно в межах Галицького району м. Львова.

Отже, вина ОСОБА_1 відсутня. Більше того, в посадовій інструкції начальника відділу комунального господарства Галицької районної адміністрації, останній зобов`язується роботу, яка входить до компетенції відділу комунального господарства.

Так, згідно посадової інструкції головного спеціаліста відділу комунального господарства Галицької районної адміністрації Дубиняк В.І. виконує доручення начальника відділу комунального господарства. Отже, працівники УПП у м. Львові ДПП винесено постанову не на ту особу.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.

В судове засідання позивач не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити.

Представник ДПП та інспектор в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15 березня 2021 року провадження у даній справі.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявних у ній доказів без участі сторін.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до постанови серія БАА № 581705 від 08.02.2021 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі - 1020 грн.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не додано жодного належного чи допустимого доказу вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 140 КУпАП.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, вважаю, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача не надані.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, не подав належних та допустимих доказів вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 581705 від 08.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.140 КУпАП на Позивача у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250,286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- задоволити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії БАА № 581705 від 08.02.2021 рокупро накладення на ОСОБА_1 до адміністративного стягнення за ч.1 ст.140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно зі ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції 79053, м. Львів, вул. Перфецького,19;

Суддя Ванівський Ю.М.