Справа № 569/15074/21
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора капітана поліції УПП в Житомирській області 1 батальйон, 2 рота Андрієвського Юрія Валентиновича, Управління патрульної поліції в Житомирській області, Департамент патрульної поліції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора капітана поліції УПП в Житомирській області 1 батальйон, 2 рота Андрієвського Юрія Валентиновича, Управління патрульної поліції в Житомирській області, Департамент патрульної поліції про скасування постанови, в якому просить скасувати постанову серії ЕАН № 447816 від 12 липня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить стягнути на його користь з відповідачів сплачений ним судовий збір.

В обґрунтування позову посилається на те, що 12 липня 2021 року постановою інспектора поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області капітаном поліції Андрієвським Ю.В. його було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 9.2. б Правил дорожнього руху. Вважає, що притягнення його до відповідальності є незаконним та необґрунтованим. Вказує, що не порушував Правил дорожнього руху, оскільки здійснював обгін, а не перестроювався в іншу смугу, як вказано в постанові.

Вказує, що відповідачем було зафіксовано правопорушення на технічний пристрій АМ- 00067 та автомобільний реєстратор б/н без зазначення такого пристрою. Вважає відеозапис або фото із зазначеного обладнання є порушенням фіксації. Відтак відповідач не може посилатись на такий відеозапис як підставу фіксування правопорушення. Інші докази вчинення правопорушення відсутні.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідачів подав відзив, в якому просить відмовити у позові за безпідставністю. У поданому до суду відзиві вказав, що позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності, оскільки факт порушення підтверджується відеоматеріалами, долученими до відзиву.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 12 липня 2021 року інспектором поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області капітаном поліції Андрієвським Ю.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 447816 відносно позивача.

Як зазначено у оскаржуваній постанові 12 липня 2021 року о 11:34:33 на Житомирській дорозі М-06, 112 км, позивач керуючи транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні з лівої у праву смугу руху, чим порушив вимоги п. 9.2.б Правил дорожнього руху.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, постановив застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 9.1. Закону України про Правила дорожнього руху, попереджувальними сигналами є: сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; звукові сигнали; перемикання світла фар, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби, увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда, увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

П. 9.2. Закону, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідач вказав, що згідно з п.п. 9.2 «б» ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Посилання позивача на те, що останній здійснював обгін, а не перестроювання, не заслуговують на увагу суду, оскільки обгін це маневр, який здійснюється шляхом перестроювання з лівої у праву смугу руху.

Сигнали світлових покажчиків повороту пунктом 9.2 б ПДР України (розділ 9 «Попереджувальні сигнали») віднесено до попереджувальних сигналів, за порушення правил користування якими встановлено відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 2 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, затверджено «Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція № 1395).

Згідно пункту 4 розділу І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого зокрема, частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 розділу III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 2 статті 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не визнає.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З оглянутого судом відеозапису з video635028494, судом встановлено, що на останньому зафіксовано, що транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку при перестроюванні з лівої смуги для руху в праву. У оскаржуваній постанові вказано, що відеофіксація здійснювалась на пристрій АМ 00067 та автомобільний реєстратор б/н, відтак даний відеозапис є належним доказом, який підтверджує, що позивачем порушено п. 9.2. б Правил дорожнього руху.

З відео також вбачається, що автомобіль під керуванням позивача після цього було зупинено поліцейськими.

Вказаним вище відеозаписом стверджується переконливо винуватість позивача у вчиненні вказаного вище правопорушення та повністю спростовуються його доводи щодо невчинення ним правопорушення, інкримінованого йому.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що, дійсно, 12 липня 2021 року відповідачем - поліцейським, який перебуває у штаті відповідача - УПП - було винесено щодо позивача оскаржувану постанову відповідно до вимог чинного законодаства.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розмішувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою; 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Тобто, патрульна поліція у своїй діяльності використовує технічні засоби, як превентивний поліцейський захід з метою попередження, виявлення та фіксування правопорушень.

Відтак, заперечення позивача щодо здійснення фіксації порушення автомобільним реєстратором без зазначення номера такого пристрою не спростовує правовірність дій відповідача при винесенні постанови.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме порушення п. 9.2 б Правил дорожнього руху, що свідчить про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4476816 від 12 липня 2021 року.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідачем обґрунтовано визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та правомірно накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп., а доводи, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд доходить висновку щодо безпідставності позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора капітана поліції УПП в Житомирській області 1 батальйон, 2 рота Андрієвського Юрія Валентиновича, Управління патрульної поліції в Житомирській області, Департамент патрульної поліції про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Інспектор капітан поліції УПП в Житомирській області 1 батальйону, 2 рота Андрієвський Юрій Валентинович, місце знаходження: м. Житомир, вул Покровська, 6.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Житомирській області, місце знаходження: м. Житомир, вул Покровська, 6.

Відповідач - Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, .

Суддя Н.Г. Кучина