Справа № 540/11/21
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/11/21
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року, ухвалене в порядку письмового провадження в м. Херсоні, по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Чорноморського регіонального Управління Укртрансбезпеки про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2021 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Чорноморського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 171747 від 20.10.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.09.2020 року службовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 225976, яким зафіксовано порушення транспортним засобом, який належить ТОВ «Транс.Ком.2018», п. 22.5 ПДР «перевезення вантажів з перевищенням вагових норм на строєну вісь», при дозволених 22,0 т., фактично 23,65 т., що передбачає відповідальність за абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. 20.10.2020 року без участі представника позивача відповідачем розглянуто справу про порушення законодавства на автомобільному транспорті, на підставі чого винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 171747 та накладено на позивача штраф у розмірі 8500 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого абз. 14 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Позивач звертає увагу, що вимірювальне обладнання відповідача має похибку в 200 кг., а квитанція про проведення габаритно-вагового контролю не містить реквізитів місця проведення контролю, не містить реквізитів автомобіля який проходив контроль. Окремо звертає увагу, що товариством здійснювалось перевезення сипучого вантажу - пшениці за ТТН № 156 від 13.09.2020 року, що не було враховано відповідачем. Позивач зазначає, що водій транспортного засобу здійснив перерозподіл ваги вантажу, після чого навантаження на строєну вісь відповідало нормам, але відповідач не врахував цього при винесенні спірної постанови.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове судове рішення про задоволення позову. Доводами апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції повністю проігноровано документальний підтверджений факт про те, що відповідно до ТТН та довідки про зважування загальна маса вантажного автомобіля з вантажем становила 40500 кг, що на 250 кг менше, ніж зазначено в акті та довідці про зважування відповідача. Також, на думку апелянта, судом першої інстанції помилково не враховано, що методика виконання вимірювання поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів в русі не розповсюджується на транспорті засобами з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі. Окрім цього, позивач вказує, що справа про порушення вагових норм при перевезенні вантажу була розглянута органом, який не мав на це повноважень, а відтак постанова є незаконною.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що доводи та твердження позивача не підтверджують факту порушення Укртрансбезпекою законодавства про автомобільний транспорт, а постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства, а відтак не підлягає скасуванню.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились.

За таких обставин, а також враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.09.2020 року позивач здійснював автоперевезення вантажу «Пшениця врожаю 2020 року» вагою 26000 кг. насипом, власним вантажним автомобілем «MAN» НОМЕР_1 з напівпричепом «GEN TRAIL» НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , на підставі ТТН № 156 від 13.09.2020 року.

На ділянці 205 км+500 м автомобільної дороги М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ вантажний автомобіль товариства був зупинений службовими особами відповідача для проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки службовими особами відповідача складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 024361 від 13.09.2020 року, акт № 040376 від 13.09.2020 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 225976 від 13.09.2020 року.

Висновки акту перевірки та акту про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів стали підставою для винесення постанови № 171747 від 20.10.2020 року, якою за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» на підставі абз. 14 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 8500 грн.

Позивач не погодився з правомірністю зазначеної постанови та звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції врахував встановлені під час перевірки факти перевищення транспортним засобом позивача габаритно-вагових норм та відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, та дійшов висновку, що постанова відповідача про застосування до ТОВ «Транс.Ком.2018» адміністративно-господарського штрафу по суті є правомірною і достатніх підстав для визнання її протиправною під час розгляду справи не встановлено.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Так, згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні вимоги містять положення ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року № 2862-IV, згідно яких рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно ч.ч. 1, 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

В свою чергу, за правилами абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Габаритно-ваговим контролем транспортного засобу марки «MAN» НОМЕР_1 з напівпричепом «GEN TRAIL» НОМЕР_3 співробітниками відповідача встановлено факт перевищення вагових параметрів, а саме навантаження на строєну вісь становило 23650 кг, при нормативно допустимому 22000 кг згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, тобто, на 1650 кг більше нормативно допустимого, що у відсотковому співвідношенні склало на 7,5 % більше допустимого показника.

За встановлених обставин, враховуючи відсутність у позивача дозволу на перевезення вантажу з перевищенням нормативних вагових обмежень від 5% до 10%, відповідач дійшов висновку, що до позивача має бути застосований адміністративно-господарський штраф у сумі 8500 грн. на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III.

Таким чином, приймаючи оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, відповідач виходив з того, що у спірному випадку при перевезенні позивачем вантажу з перевищенням вагових обмежень останній мав отримати відповідний дозвіл на участь у дорожньому русі транспортного засобу.

В свою чергу, відсутність у позивача дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні, стала підставою для прийняття оскаржуваної постанови та застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III.

Проте, доходячи вказаних висновків, відповідачем помилково не враховано, що у спірному випадку позивачем здійснювалось перевезення вантажу - пшениці, тобто, вантажу, який за своїми характеристиками є подільним і може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодження його властивостей, а тому, перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху заборонено.

Так, згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Тобто, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

Колегія суддів зазначає, що головна мета такої заборони - збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Внаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням габаритно-вагових норм без будь-яких винятків. Законодавець з метою збереження автомобільних доріг чітко встановив порядок перевезення таких вантажів, оскільки можливо безперешкодно розділити такий вантаж по різних автомобілях не перевищуючи їх технічні характеристики та не пошкоджуючи автомобільні дороги. Натомість, для неподільних вантажів така можливість відсутня, а тому, законодавством допускається перевезення таких вантажів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, але за умови отримання відповідного дозволу.

Таким чином, оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачена, то на особу не може бути накладений штраф відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III за відсутність такого дозволу.

За встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем безпідставно оскаржуваною постановою застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф згідно абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III за відсутність дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні, оскільки перевезення подільного вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм заборонено та видача відповідного дозволу на перевезення подільного вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових не передбачена, що свідчить про відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-IIІ.

Зазначеним обставинам та вимогам Закону № 2344-IIІ помилково судом першої інстанції не надано оцінки, що призвело до неправильного вирішення справи.

Водночас, колегія суддів відхиляє доводи апелянта в частині порушення процедури зважування, порушення вимог нормативно-правових актів, що регулюють таке зважування, оскільки питання щодо наявності підстав для застосування до позивача відповідальності у вигляді плати за проїзд не є предметом розгляду даної справи. Також, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що оскаржувана постанова прийнята не уповноваженим органом, оскільки відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою КМУ від 08.11.2006 року № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. В свою чергу, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 814/1460/16, згідно якої, чинним законодавством взагалі забороняється перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами (пункт 22.5 Правил дорожнього руху), тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, а може лише бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, на підставі ст. 317 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018» - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Чорноморського регіонального Управління Укртрансбезпеки про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 171747 від 20.10.2020 року.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Повний текс рішення виготовлено 27.09.2021 року

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик