Справа № 520/1537/2020
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

27 вересня 2021 року

Київ

справа №520/1537/2020

адміністративне провадження №К/9901/23932/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Рибачука А.І., Чиркіна С.М.

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, за участю третьої особи - Комунальне підприємство «Харківпарксервіс», про визнання протиправними та скасування рішень в частині,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Харківпарксервіс», в якому просив суд:

1) визнати протиправним і скасувати рішення 30 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 16 жовтня 2019 року № 1745/19 «Про внесення змін до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22 лютого 2017 року № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові»:

- у частині доповнення пунктом 28 Переліку майданчиків, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Харкова, затвердженого згідно з додатком 3 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22 лютого 2017 року № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові», який міститься в підпункті 1.2. пункту 1 оспорюваного рішення, згідно з текстом якого: пункт № 28, місцезнаходження майданчика для платного паркування (спеціальної земельної ділянки, відведеної для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів) - вул. Проспектна, ріг вул. Раєвської, площа земельної ділянки, яка відведена для паркування, кв. м - 594, кількість місць для паркування транспортних засобів - 40, технічне облаштування - дорожні знаки, розмітка;

- у частині доповнення пунктом 44 Переліку майданчиків, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Харкова, затвердженого згідно з додатком 3 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22 лютого 2017 року № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові», який міститься в підпункті 1.2. пункту 1 оспорюваного рішення, згідно з текстом якого: пункт № 44, місцезнаходження майданчика для платного паркування (спеціальної земельної ділянки, відведеної для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів) - вул. Проспектна, ріг вул. Районної, площа земельної ділянки, яка відведена для паркування, кв. м - 891, кількість місць для паркування транспортних засобів - 60, технічне облаштування - дорожні знаки, розмітка;

2) визнати протиправним і скасувати рішення 31 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27 листопада 2019 року № 1817/19 «Про внесення змін до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22 лютого 2017 року № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» у частині викладення в новій редакції пункту 44 Переліку майданчиків, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Харкова, затвердженого згідно з додатком 3 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22 лютого 2017 року № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові», який міститься в підпункті 1.3. пункту 1 оспорюваного рішення, згідно з текстом якого: пункт № 44, місцезнаходження майданчика для платного паркування (спеціальної земельної ділянки, відведеної для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів) - вул. Проспектна, ріг вул. Районної, площа земельної ділянки, яка відведена для паркування, кв. м - 492,25, кількість місць для паркування транспортних засобів - 33, технічне облаштування - дорожні знаки, розмітка.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року, адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до електронного бланку на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 29 червня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано десятиденний строк на усунення недоліків касаційної скарги з дня вручення копії ухвали шляхом подання документа про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 19 липня 2021 року скаржником надано суду платіжне доручення № від 27 липня 2021 року на суму 1 681,60 гривень.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із прийняттям Харківською міською радою рішення від 16 жовтня 2019 року № 1745/19, відповідно до якого перелік майданчиків, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, на території м. Харкова доповнено, зокрема, наступними майданчиками:

- місцезнаходження майданчика для платного паркування (спеціальної земельної ділянки, відведеної для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів) - вул. Проспектна, ріг вул. Раєвської, площа земельної ділянки, яка відведена для паркування, кв. м - 594, кількість місць для паркування транспортних засобів - 40, технічне облаштування - дорожні знаки, розмітка (пункт № 28);

- місцезнаходження майданчика для платного паркування (спеціальної земельної ділянки, відведеної для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів) - вул. Проспектна, ріг вул. Районної, площа земельної ділянки, яка відведена для паркування, кв. м - 891, кількість місць для паркування транспортних засобів - 60, технічне облаштування - дорожні знаки, розмітка (пункт № 44);

Особою, яка уповноважена організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів, визначено КП «Харківпарксервіс».

В свою чергу рішенням від 27 листопада 2019 року № 1817/19 вищевказаний пункт № 44, яким визначено майданчик для платного паркування по вул. Проспектній, ріг вул. Районної, викладено в новій редакції: «місцезнаходження майданчика для платного паркування (спеціальної земельної ділянки, відведеної для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів) - вул. Проспектна, ріг вул. Районної, площа земельної ділянки, яка відведена для паркування, кв. м - 492,25, кількість місць для паркування транспортних засобів - 33, технічне облаштування - дорожні знаки, розмітка».

Вважаючи вищезазначені рішення Харківської міської ради від 16 жовтня 2019 року № 1745/19 та від 27 листопада 2019 року № 1817/19 в частині доповнення переліку майданчиків для платного паркування майданчиками по вул. Проспектній, ріг вул. Раєвської та по вул. Проспектній, ріг вул. Районної, такими, що порушують його права та законні інтереси, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Встановлено, що судом першої інстанції призначено та розглянуто справу за правилами загального позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадків наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України), 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертої цієї статті).

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані підстави мотивує тим, що судом апеляційної інстанції під час розгляду справи не враховано висновок Верховного Суду, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 520/12022/17 в тій частині, що для передачі земельної ділянки у користування, у тому числі для забезпечення платного паркування транспортних засобів, обов`язковим є її формування відповідно до вимог ЗК України, у тому числі розробка проєкту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки, присвоєння кадастрового номера такій земельній ділянці та проведення її державної реєстрації. Скаржник вважає, що правовідносини, які виникають у зв`язку з організацією та провадженням діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів як на майданчиках для платного паркування, так і на спеціально відведених автостоянках, є подібними.

Також скаржник зазначає, що стаття 268-1 ПК України «Збір за місце для паркування транспортних засобів» визначає саме спеціальні правила, пов`язані зі справлянням такого збору. Несформована належним чином земельна ділянка не може бути об`єктом оподаткування, оскільки як об`єкту земельних правовідносин відповідно до частини третьої статті 2 ЗК України її не існує.

Скаржник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права та відсутність висновку Верховного Суду щодо тлумачення норм матеріального права, зокрема, статті 145 Конституції України, частини першої статті 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо самостійної реалізації територіальними громадами наданих їм повноважень; частини першої та другої статті 79-1 ЗК України щодо порядку формування земельних ділянок за проєктами землеустрою щодо відведення земельних ділянок та їхньої державної реєстрації; частини першої та другої статті 116 Земельного кодексу України щодо порядку набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; пункту 4 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1342 (зі змінами) та аналогічні їх норми пунктів 3.2, 3.3 Правил паркування транспортних засобів у м. Харкові, затверджених рішенням Харківської міської ради від 23 грудня 2011 року № 588/11 (в редакції рішення Харківської міської ради від 24 жовтня 2012 року № 921/12) щодо незастосування судом першої інстанції спеціальних матеріальних норм щодо визначення статусу майданчиків для паркування; пункту 5.4.1 Правил паркування транспортних засобів у м. Харкові, затверджених рішенням Харківської міської ради від 23 грудня 2011 року № 588/11 (в редакції рішення Харківської міської ради від 24 жовтня 2012 року № 921/12) щодо встановленого порядку погодження паспорту улаштування майданчиків для паркування.

Наведені доводи вказують на існування обставин, визначених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, і є підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, за участю третьої особи - Комунальне підприємство «Харківпарксервіс», про визнання протиправними та скасування рішень в частині.

Витребувати з Харківського окружного адміністративного суду справу № 520/1537/2020 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, за участю третьої особи - Комунальне підприємство «Харківпарксервіс», про визнання протиправними та скасування рішень в частині.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.І. Рибачук

Суддя С.М. Чиркін