Справа № 420/9959/21
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2021-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9959/21
У Х В А Л А

30 вересня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

В прохальній частині відзиву на адміністративний позов представник відповідача просить суд залишити позов ОСОБА_1 без розгляду, оскільки, на думку представника відповідача, позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав 01.03.2021 року, проте, звернувся до суду із вказаним позовом лише 14.06.2021 року, тобто із порушенням тримісячного строку.

Суд дослідив матеріали справи в частині заявленого клопотання та робить наступні висновки.

Суд зазначає, що Закон України «Про Національну поліцію» не передбачає порядку виплати поліцейському середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у зв`язку із чим до спірних правовідносин застосовуються положення Кодексу законів про працю України (КЗпП).

Згідно з положення ст. 116 КЗпП , при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суд наголошує, що саме ст. 117 КЗпП врегульовано питання виплати працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України у 2012 році розглянув справу № 1-5/2012 за зверненням громадянина ОСОБА_2 з клопотанням дати офіційне тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - Кодекс) у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 Кодексу щодо визначення строку для звернення працівника до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди, завданої несвоєчасною виплатою працівникові належних йому при звільненні сум, та початку його перебігу.

За результатом розгляду вказаної справи, Конституційним Судом України 22 лютого 2012 року прийнято рішення № 4-рп/2012, відповідно до якого, положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

В мотивувальній частині вказаного рішення зазначено, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку (п.2.2).

Відповідно до ст. ст. 1,2 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України (далі - Конституційний Суд або Суд) є органом конституційної юрисдикції, який забезпечує верховенство Конституції України, вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених Конституцією України випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до Конституції України.

Конституційний Суд здійснює свою діяльність на засадах верховенства права, незалежності, колегіальності, гласності, відкритості, повного і всебічного розгляду справ, обґрунтованості та обов`язковості ухвалених ним рішень і висновків.

З огляду на докази, які наявні в матеріалах адміністративної справи, ГУ НП в Одеській області було виплачено позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні лише 24.05.2021 року, тоді як звільнений ОСОБА_1 зі служби в поліції 28.02.2021 року.

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом 11.06.2021 року, направивши його засобами поштового зв`язку, тобто в межах тримісячного строку з дня отримання одноразової грошової допомоги при звільненні.

Таким чином, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 7, 14, ст.122, ст. 205, ст.ст.248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатом розгляду справи.

Повний текст ухвали складений та підписаний судом 30 вересня 2021 року.

Суддя Н.В. Бжассо