Справа № 360/4069/21
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року справа №360/4069/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Геращенка І.В., Сіваченка І.В., секретар судового засідання Тішевський В.В., за участі представників позивача Романенка Д.О., Красій А.В., представника відповідача Курганова В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автолайн Компані" на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року (повне судове рішення складено 09 серпня 2021 року в м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/4069/21 (суддя в І інстанції Басова Н.М.) за позовом Приватного підприємства "Автолайн Компані" до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправними дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду у серпні 2021 надійшов позов Приватного підприємства «Автолайн Компані» (далі - ПП «Автолайн Компані») до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправними дії відповідача з направлення ПП «Автолайн Компані» повідомлення від 08.07.2021 № 2503 про одностороннє розірвання діючих договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Сєвєродонецька № 5 та № 110 (а.с. 1-3).

06 серпня 2021 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ПП «Автолайн Компані» про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 360/4069/21 за цим позовом шляхом зупинення дії повідомлення відповідача від 08.07.2021 № 2503 про одностороннє розірвання діючих договорів на перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування м. Сєвєродонецька № 5 та № 110 до розгляду справи по суті (а.с. 25-26).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 9 серпня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено (а.с. 30-32).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та винести постанову про задоволення клопотання про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову відповідач буде зобов`язаний призначити іншого перевізника на маршрутах та наразі такий договір вже укладено; відповідач оголосить конкурс на спірні маршрути.

Тобто, вважає, що на сьогодні вже існує загроза настання викладених підстав забезпечення позову, а зазначені підстави вже настали, що робить необхідність їх вжиття невідкладною.

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, проти чого заперечував представник відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

За унормуванням частин першої та другої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч.1 статті 154 КАС України).

При цьому частиною другою статті 150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В силу приписів частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Частиною другою статті 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов`язків сторін та рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 826/14722/17 вказав, що забезпечення позову є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 30 вересня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 22 листопада 2019 року у справі № 640/18007/18, від 20 грудня 2019 року у справі № 640/9158/19.

У заяві про забезпечення позову позивач просить зупинити дію повідомлення відповідача від 08.07.2021 № 2503 про одностороннє розірвання діючих договорів на перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування м. Сєвєродонецька № 5 та № 110 до розгляду справи по суті.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач вказує, що у разі невжиття заходів забезпечення позову відповідач буде зобов`язаний призначити іншого перевізника на маршрутах та наразі такий договір вже укладено.

Крім того, у разі скасування за додатковим позовом позивача, який доведеться подавати через невжиття заходів забезпечення позову, судом результатів конкурсу, проведеного відповідачем через невжиття судом заходів забезпечення цього позову, відповідач буде зобов`язаний проводити новий конкурс, не дивлячись на діючі та чинні договори з позивачем.

За таких обставин, вважає, що на сьогодні вже існує загроза настання викладених підстав забезпечення позову, а зазначені підстави вже настали, що робить необхідність їх вжиття невідкладною.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів адміністративної справи, заяви про забезпечення адміністративного позову, судом встановлено, що за результатами конкурсу з визначення автомобільного перевізника на автобусних маршрутах загального користування у м. Сєвєродонецьк №№ 5, 110, проведених у грудні 2018 року, з позивачем було укладено 2 Договори б/н від 09.01.2019 на ці маршрути.

Відповідач видав повідомлення від 08.07.2021 № 2503 про одностороннє розірвання зазначених договорів з 09.08.2021 на підставі листа від Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 30.06.2021.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду, що позивачем не надано жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Крім того, предметом спору в даній справі є дії Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області з направлення ПП «Автолайн Компані» Повідомлення від 08.07.2021 № 2503 про одностороннє розірвання діючих договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Сєвєродонецька №5 та № 110.

Саме повідомлення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 08.07.2021 № 2503 не є предметом оскарження за позовом ПП «Автолайн Компані».

Таким чином, жодних правових підстав для зупинення дії повідомлення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 08.07.2021 № 2503 у суду немає.

Суд критично оцінює посилання заявника на те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, відповідач буде зобов`язаний провести конкурс та призначити іншого перевізника на маршрутах, через що позивач буде позбавлений свого законного права на обслуговування міських маршрутів, що очевидно заподіє шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, зокрема, у вигляді матеріальних збитків, які у разі задоволення позову створять необхідність у додатковому зверненні до суду з вимогою про їх відшкодування з міського бюджету за рахунок міської громади з метою відновлення свого порушеного права, оскільки на момент розгляду заяви про забезпечення позову ПП «Автолайн Компані» не надано доказів оголошення чи проведення конкурсу або ж укладання договорів з переможцем конкурсу.

Отже, заява про забезпечення позову не містить обґрунтування які саме права, свободи та інтереси заявник вважає порушеними чи оспорюваними, які неможливо буде поновити (необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для захисту цих прав) в разі невжиття заходів забезпечення позову, адже положеннями частини другої статті 150 КАС України передбачено забезпечення позову не у випадку наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а у випадку необхідності докладання значних зусиль та витрат для виконання рішення суду або в поновленні порушених прав, або якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заявником у своїй заяві про забезпечення позову наведені лише припущення того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до настання значних негативних наслідків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, який зазначив, що заявником належним чином не обґрунтовано своїх побоювань, що невжиття саме таких заходів забезпечення, які ним викладені у заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

ПП «Автолайн Компані» не доведено необхідності вжиття заходів забезпечення позову. В той же час, судом також не встановлено будь-яких обставин що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає будь-яких правових підстав, які вказують на необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а тому заява Приватного підприємства «Автолайн Компані» про вжиття заходів забезпечення позову у справі №360/4069/21 правильно залишена без задоволення судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автолайн Компані" на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у справі № 360/4069/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення - 29 вересня 2021 року.

З окремою думкою судді Міронової Г.М.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко