Справа № 400/1136/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/1136/21
Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

23 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, (в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 20.08.2020 року № 4817-4682/Ч-02/8-1400/20 щодо погашення заборгованості з виплати пенсії за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року по справі №468/205/19-а;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нараховану, але не виплачену заборгованість по пенсії за період з 11 січня 2019 року по 20 серпня 2019 року в сумі 81 880, 72 грн. та зобов`язати виплатити заборгованість однією сумою.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилалась на те, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року у справі № 468/205/19-а визнано протиправним та скасовано рішення Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 2 від 18.01.2019 року про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII та зобов`язано Баштанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, на пенсію по інвалідності згідно до ст. 37 Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII в розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідок про заробітну плату та її складових територіального управління Державної судової адміністрації України у Миколаївській області № 7/1-26/9 від 10.1.2019 року та № 7/1-27/9 від 10.01.2019 року. Вказане судове рішення набрало законної сили 21.08.2019 року, однак до цього часу відповідачем в повному обсязі не виконане. Так, позивач зазначає, що звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату різниці між отриманою пенсією та донарахованою за рішенням суду за період з 11.01.2019 року по 20.08.2019 року в сумі 81 880, 72 грн. Листом № 3226-3055/Ч-02/8-1400/20 від 17.06.2020 року відповідач зазначив, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року у справі № 468/205/19-а Управлінням здійснено переведення позивача на пенсію по інвалідності згідно до ст. 37 Законом України «Про державну службу» та проведено перерахунок останньої. Водночас вказана сума заборгованості буде виплачена згідно постанови КМУ № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» за рахунок коштів Державного бюджету України. Відтак, позивач вважає відмову відповідача щодо невиплати заборгованості з пенсії в сумі 81880,72 грн. протиправною, а тому просить стягнути нараховану, але не виплачену заборгованість з пенсії.

Представник відповідача, просив відмовити у задоволенні позову, в обґрунтування правової позиції зазначив, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року у справі № 468/205/19-а ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії, сума перерахованої пенсії включена до реєстру судових рішень та буде виплачена відповідно до постанови КМУ № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду».

Позивача надав відповідь на відзив, в якій вказала, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 року у справі № 640/5248/19, зміненим постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року, визнані протиправними та нечинними пункти 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». Таким чином, у пенсійного органу відсутні підстави для застосування зазначеного Порядку № 649 з 22.07.2020 року, який з цієї дати втратив чинність.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо погашення заборгованості з виплати пенсії за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року по справі №468/205/19-а. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нараховану, але не виплачену заборгованість по пенсії за період з 11 січня 2019 року по 20 серпня 2019 року в сумі 81 880, 72 грн. однією сумою.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року у справі № 468/205/19-а позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 2 від 18.01.2019 року про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII та зобов`язано Баштанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, на пенсію по інвалідності згідно до ст. 37 Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII в розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідок про заробітну плату та її складових територіального управління Державної судової адміністрації України у Миколаївській області № 7/1-26/9 від 10.1.2019 року та № 7/1-27/9 від 10.01.2019 року. Вказане судове рішення набрало законної сили 21.08.2019 року.

02.06.2020 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо виконання ГУ ПФУ в Миколаївській області рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року у справі № 468/205/19-а.

Листом від 17.06.2020 року за № 3226-3055/Ч-02/8-1400/20 відповідач повідомив, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року у справі № 468/205/19-а Управлінням здійснено переведення позивача на пенсію по інвалідності згідно до ст. 37 Законом України «Про державну службу» та проведено перерахунок останньої. Водночас вказана сума заборгованості буде виплачена згідно постанови КМУ № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» за рахунок коштів Державного бюджету України, яким затверджено механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування пенсійних виплат на виконання судових рішень за рахунок бюджетних коштів. На виконання вказаного Порядку формується реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, для реалізації якої збільшено видаткову частину бюджету Пенсійного фонду України за рахунок залишку власних коштів на фінансове забезпечення виплати пенсії.

Позивач вважаючи таку відмову відповідача, що полягає у невиплаті нарахованої їй, але не виплаченої заборгованості по пенсії за період з 11 січня 2019 року по 20 серпня 2019 року в сумі 81 880, 72 грн. протиправною, звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом спірних правовідносин у межах даної справи є питання застосування до спірних правовідносин Постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду і джерела погашення компенсації за несвоєчасну виплату пенсії - кошти Пенсійного фонду України чи кошти державного бюджету.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року у справі № 468/205/19-а позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 2 від 18.01.2019 року про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII та зобов`язано Баштанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, на пенсію по інвалідності згідно до ст. 37 Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII в розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідок про заробітну плату та її складових територіального управління Державної судової адміністрації України у Миколаївській області № 7/1-26/9 від 10.1.2019 року та № 7/1-27/9 від 10.01.2019 року. Вказане судове рішення набрало законної сили 21.08.2019 року.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно вимог ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.12.2018 року у справі № 400/2550/19, яке набрало законної сили, було зобов`язано Баштанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, на пенсію по інвалідності згідно до ст. 37 Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII в розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідок про заробітну плату та її складових територіального управління Державної судової адміністрації України у Миколаївській області № 7/1-26/9 від 10.1.2019 року та № 7/1-27/9 від 10.01.2019 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів» (чинною на час виникнення спірних правовідносин) затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Згідно п.1 погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

У відповідності до положень п. 2 вказаного Порядку боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію або щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці (надбавки, підвищення, компенсацію втрати частини доходу, грошову допомогу), що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету та залишаються невиплаченими, або рішення суду про стягнення коштів.

Водночас, відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених зокрема у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року по справі №440/85/19, постанова Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів» застосовується не до всіх судових рішень, за якими боржником є Пенсійний фонд України, а лише до рішень судів, за якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету. Тобто до судових рішень, за якими на Пенсійний фонд покладено обов`язок нараховувати пенсійну виплату.

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції, Миколаївським окружним адміністративним судом у межах справи № 468/205/19-а не приймалось рішення про нарахування позивачу заборгованості по пенсії. Водночас, рішенням суду було зобов`язано відповідача лише здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, на пенсію по інвалідності згідно до ст. 37 Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII в розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідок про заробітну плату та її складових територіального управління Державної судової адміністрації України у Миколаївській області № 7/1-26/9 від 10.1.2019 року та № 7/1-27/9 від 10.01.2019 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем було протиправно застосовано до спірних правовідносин Постанову Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів».

Разом з тим, враховуючи положення статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, захист прав у сфері публічно-правових відносин можливий у спосіб зобов`язання відповідача прийняти певне рішення чи зобов`язання вчинити певні дії.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що протиправною відмову відповідача, яка полягає в невиплаті ОСОБА_1 заборгованості по пенсії за період з 11 січня 2019 року по 20 серпня 2019 року в сумі 81 880,72 грн. є протиправною.

Щодо позовних вимог в частині здійснення виплати суми недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою підлягають задоволенню, оскільки законодавством не передбачено виплати пенсії, належної позивачу, частинами, а отже належним виконанням судового рішення, в даному випадку, є саме виплата суми недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою є ефективним способом захисту порушених прав позивача та належною гарантією остаточного вирішення спору.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Поряд з цим, слід зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.