Справа № 640/23144/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року м. Київ № 640/23144/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Приватного виконавця Яцишина Андрія Миколайовича
провизнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного виконавця Яцишина Андрія Миколайовича, в якому просив суд:

-скасувати протиправну та таку, що суперечить чинному законодавству, постанову Приватного виконавця Яцишина Андрія Миколайовича від 09 серпня 2021 року про арешт коштів, що містяться на відкритих рахунках в АТ «Райффайзен Банк Аваль» і належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В якості підстави позову позивач вказував на те, що відповідачем 05 жовтня 2020 року був накладений арешт на кошти, що містяться на відкритих рахунках в АТ «Райффайзен Банк Аваль», однак після письмової заяви позивача від 08 жовтня 2020 року, арешт коштів знятий згідно постанови приватного виконавця від 20 жовтня 2020 року. В той же час, 09 серпня 2021 року відповідачем повторно та протиправно накладено арешт на кошти позивача, що містяться на відкритих рахунках в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 07 вересня 2021 року.

Відповідачу запропоновано подати відзив на позов та зобов`язано надати належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №61649598.

В судове засідання 07 вересня 2021 року прибув позивач, який підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання.

Суд, заслухавши пояснення позивача, за згодою останнього, вирішив завершити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Оскільки станом на 07 вересня 2021 року до суду не надійшли матеріали виконавчого провадження №61649598, суд ухвалою від 07 вересня 2021 року їх витребував у відповідача повторно.

16 вересня 2021 року до суду надійшли матеріали виконавчого провадження №61649598.

Правом на подачу відзиву на позов Приватний виконавець Яцишин Андрій Миколайович не скористався.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження №61649598, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина Андрія Миколайовича перебуває виконавчий напис №1227, виданий 21 грудня 2019 року приватним нотаріусом КМНО Кравець Оленою Олександрівною, за яким звернуто стягнення з громадянина України, яким є ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором №МФ-462 від 26 грудня 2018 року, укладеним ним із Первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС», право вимоги яким було відступлене до Нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРАЙМ АЛЬЯНС». Сума повної заборгованості складає 9413,28 грн.

Вказане виконавче провадження відкрито приватним виконавцем 25 березня 2020 року, про що винесено відповідну постанову.

У межах вчинення виконавчих дій 05 жовтня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Утім, оскільки боржником ОСОБА_1 на адресу приватного виконавця було подано заяву, що рахунки боржника в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» використовуються для зарахування соціальних виплат та для зарахування заробітної плати, при цьому до заяви були додані належним чином завірені виписки по рахункам в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 08 жовтня 2020 року, що підтверджували надходження соціальних виплат та заробітної плати, - приватним виконавцем 20 жовтня 2020 року був знятий арешт з коштів боржника.

Однак, 09 серпня 2021 року з метою забезпечення виконання виконавчого документа приватним виконавцем знову винесено постанову ВП №61649598 про арешт коштів боржника.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом частини другої цієї статті виконавець зобов`язанийё зокрема: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

В силу частини третьої цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» унормований порядок звернення стягнення на майно боржника.

Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята цієї статті).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 09 серпня 2021 року ВП №61649598 приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_1 .

З наведеного слідує, що на кошти, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 , арешт не накладався.

При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

В судовому засіданні позивач, як на підставу протиправно винесеної відповідачем постанови, посилався на те, що в жовтні 2020 року вже накладався арешт на кошти боржника, однак за заявою боржника арешт був знятий, отже повторне накладення арешту на кошти боржника у серпні 2021 року, на думку позивача, протирічить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Однак позицію позивача суд вважає помилковою, оскільки при винесенні постанови 09 серпня 2021 року про арешт коштів боржника дії приватного виконавця Яцишина А.М. повністю узгоджувалися з наведеними вище вимогами Закону України «Про виконавче провадження» і такі дії жодним чином не пов`язуються з раніше накладеним та скасованим арештом.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Накладаючи арешт постановою від 05 жовтня 2020 року виконавець тим самим вживав заходів для примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Скасовуючи арешт коштів постановою від 20 жовтня 2020 року виконавець керувався відомостями, які надав боржник, що узгоджується з вимогами статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Для реального забезпечення виконання рішення положення Закону України «Про виконавче провадження» не забороняють повторне накладення арешту на майно/кошти боржника. До того ж, як наголошено вище, арешт оскаржуваною постановою накладений на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно, відсутні витрати, які підлягають розподілу.

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 287, 251 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного виконавця Яцишина Андрія Миколайовича про скасування постанови Приватного виконавця Яцишина Андрія Миколайовича від 09 серпня 2021 року про арешт коштів, що містяться на відкритих рахунках в АТ «Райффайзен Банк Аваль» і належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 287, 296 - 297, з урахуванням перехідних положень, Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шейко Т.І.