Справа № 420/1059/20
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 вересня 2021 р. м.ОдесаСправа №420/1059/20
Головуючий І інстанції Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

за участю секретаря - Голобородько Д.В., позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Яценко І.А., розглядаючи у відкритому судовому засіданні у м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення - 29.03.2021р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії та клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи,-

В С Т А Н О В И В:

10.02.2020р. ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ТУ ДСА України в Одеській області, у якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповернення боргу несплаченого заробітку/винагороди присяжного Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за період з вересня 2017р. по 01.01.2020р.;

- визнати протиправною бездіяльність ТУ ДСА України в Одеській області щодо неподання звітів до фіскальних органів про суми нарахованого заробітку/винагороди і єдиного соціального внеску на застраховану особу - присяжного засідателя Суворовського суду м. Одеси ОСОБА_1 за період з вересня 2017р. по 01.01.2020р.;

- зобов`язати відповідача повернути борг несплаченого заробітку/винагороди та надати звіти до фіскальних органів про суми нарахованого заробітку/винагороди і єдиного соціального внеску на застраховану особу присяжного засідателя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 за період з вересня 2017р. по 01.01.2020р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нарахування позивачу винагороди присяжного засідателя Суворовського суду м.Одеси за період з вересня 2017р. по 01.01.2020р. здійснювалося ТУ ДСА України в Одеській області неправомірно та з порушенням норм діючого законодавства, оскільки базою для нарахування суддівської винагороди, з якої розраховується винагорода присяжного, за приписами ст.135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року помножений на регіональний коефіцієнт (1,25). Також, на думку позивачки, відповідачем при розрахунку суддівської винагороди, з розміру якої розраховується винагорода присяжного, протиправно не включаються і щомісячні доплати у відповідному відсотковому розмірі, що свідчить про виплату позивачу винагороди присяжного не у повному розмірі.

Також, позивачка вважає протиправною бездіяльність ТУ ДСА України в Одеській області і щодо неподання ним звітів до фіскальних органів про суми нарахованого заробітку/винагороди і ЄСВ на застраховану особу з огляду на те, що відповідач є роботодавцем по відношенню до неї, як застрахованої особи, нараховує і виплачує їй винагороду, та такий обов`язок прямо передбачений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021р. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач 12.05.2021р. подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.03.2021р. та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

25.05.2021р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.06.2021р.

22.06.2021р. до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ТУ ДСА України в Одеській області мотивовано заперечувало проти її задоволення, посилаючись на безпідставність викладених доводів та просило оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

У судовому засіданні суду 2-ї інстанції 23.06.2021р. судовою колегією задоволені клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи наданих останньою через канцелярію додаткових доказів та про витребування у відповідача додаткових доказів та відкладено розгляд справи.

25.06.2021р. позивачем подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду клопотання про призначення судової експертизи, у якому остання просила апеляційний суд призначити по даній справі судово-економічну експертизу відносно факту перебування її у трудових відносинах із ТУ ДСА України в Одеській області, наявності у цієї юридичної особи обов`язку щодо сплати єдиного внеску (у розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»), а також документального підтвердження того, що винагорода присяжного засідателя є заробітною платою. Проведення експертизи позивач просила доручити Одеському НДІСЕ.

15.09.2021р. в судовому засіданні позивач надала додаткові пояснення та підтримала своє клопотання про призначення зазначеної вище експертизи.

Представник відповідача в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення вказаного клопотання та мотивовано просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін, уважно дослідивши матеріали справи та доводи клопотання про призначення експертизи, колегія суддів вважає його необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, як слідує зі змісту вимог ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

За правилами ч.1 ст.9 КАС України, розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено приписами ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до ст.102 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Як передбачено ст.103 КАС України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про судову експертизу», «судовою експертизою» вважається дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Отже, враховуючи наведені норми процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що судова експертиза може бути призначена судом виключно у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення обставин справи, що стосуються предмета доказування, у разі, якщо висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Тобто, питання призначення експертизи, в даному випадку, фактично є диспозитивним правом суду (а не обов`язком) виключно коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у якійсь галузі. Така потреба, серед іншого, може бути обумовлена наявністю у справі суперечливих доказів, у зв`язку із чим, у суду відсутня можливість надати їм належну оцінку.

Разом із тим, приймаючи до уваги спірні правовідносини та зміст викладених позивачем у своєму клопотанні питань, які остання бажає поставити експерту, колегія суддів не вбачає такої гострої необхідності, оскільки зі змісту наявних матеріалів даної справи можливо достеменно встановити усі обставини, необхідні для вирішення справи по суті.

До того ж, слід звернути увагу й на той факт, що усі питання, які позивач пропонує поставити на вирішення експертизи, фактично є правовими та оціночними і їх вирішення не потребують будь-яких спеціальних знань, т.б. останні по суті відносяться до компетенції адміністративного суду, а не судового експерта.

Окрім того, колегія суддів також звертає увагу та наголошує ще й на тому, що позивачка в ході розгляду даної справи в суді 1-ї інстанції з аналогічним клопотанням про призначення експертизи не зверталась.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, та приймаючи до уваги те, що апелянтом (позивачем) належним чином не обґрунтовано факт реальної необхідності призначення по даній справі судової економічної експертизи, судова колегія доходить висновку, що у задоволенні цього клопотання позивача від 25.06.2021р. слід відмовити.

Керуючись ст.ст.102,243,248,321,325,328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 25.06.2021р. про призначення у справі №420/1059/20 судової економічної експертизи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко