Справа № 200/10927/21
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 р. Справа№200/10927/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, що 13.04.2021 року звернулася до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», між тим ним прийнято рішення від 21.04.2021 року № 326 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю мінімального страхового стажу, до якого вказаним рішенням не зараховані періоди її роботи через недоліки заповнення трудової книжки.

Вказане рішення вважала протиправним та таким, що не ґрунтується на положеннях законодавства.

У зв`язку з наведеним, вважаючи свої пенсійні права порушеними, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного Управління пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.04.2021 року про відмову в призначенні їй пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути її заяву від 13.04.2021 року про призначення пенсії за віком з урахуванням доданих до неї документів та висновків суду.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав відзив на позовну заяву, в якому виклав зміст оскарженого рішення. Вважав, що воно відповідало вимогам законодавства. Також вважав, що пенсійні права позивача не порушені. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідачем Великоновосілківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області відзив на позовну заяву подано не було.

Судом встановлено, що 13.04.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 21.04.2021 року «Про відмову в призначенні пенсії» в призначенні такої пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю на час звернення необхідного страхового стажу 28 років.

Рішення мотивовано тим, що відповідно до наданих документів та даних в Індивідуальних відомостях про застраховану особу заявник має 26 років 4 місяці 3 дні страхового стажу роботи.

Вказаним рішенням не враховано стаж роботи згідно із записам у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , що видана 22.08.1979 року, оскільки зазначене на її титульному аркуші дошлюбне прізвище заявниці « ОСОБА_2 » не збігається з прізвищем, що зазначено у свідоцтві про укладання шлюбу « ОСОБА_2 », що є порушенням вимог до п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58. Уточнюючі довідки заявницею надані не були.

Рекомендовано звернутися до відділу кадрів для внесення змін у прізвищі на титульному аркуші трудової книжки або надати довідки для підтвердження неврахованого стажу роботи.

Після виникнення спірних правовідносин позивач подала до органу Пенсійного фонду України заяву від 13.07.2021 року, в якій просила прийняти належним чином завірену трудову книжку з внесеними до неї відповідними змінами та призначити їй пенсію за віком з дня первинного звернення з 13.04.2021 року.

Листом Управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян № 9 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.07.2021 року № 0500-1512-8/44640 позивача повідомлено про те, що за результатами розгляду її заяви від 13.04.2021 року про призначення пенсії за віком винесено рішення про відмову у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу, що визначений вказаною статтею.

Так, згідно з вказаною статтею починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, при зверненні, зокрема з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Оскарженим рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю мінімального страхового стажу, до якого вказаним рішенням не зараховані певні періоди її роботи через недоліки заповнення трудової книжки.

Судом досліджено трудову книжку позивача та встановлено, що на титульній сторінці роботодавцем було зазначено дошлюбне прізвище позивача « ОСОБА_2 », в якому допущено описку замість останньої букви «а» зазначена буква «о», що призвело до правильного висновку про те, що дошлюбне прізвище не збігалося з її дошлюбним прізвищем, яке зазначено у свідоцтві про укладання шлюбу « ОСОБА_2 ».

Вказані недоліки роботодавцем позивача виправлені (з посиланням на відповідне свідоцтво про укладання шлюбу).

Отже, з урахуванням вказаного виправлення відображене в трудовій книжці позивача її дошлюбне прізвище відповідає її дошлюбному прізвищу, що зазначено у свідоцтві про укладання шлюбу.

Крім того, в трудовій книжці чітко зазначені прізвище та ініціали позивача - ОСОБА_1 , які повністю відповідають паспорту громадянина України.

Всі записи в трудовій книжці позивача зроблені у відповідності до чинних у відповідний час нормативно-правових актів: Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах, організаціях, що затверджена постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 року №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Згідно з вказаними Інструкціями заповнення трудової книжки проводиться роботодавцем, а не працівником.

Крім того, щодо заповнення трудової книжки суб`єктом владних повноважень не враховані положення відповідного законодавства, в тому числі п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Отже, оскаржене рішення не ґрунтується на положеннях законодавства та порушує пенсійні права позивача.

З огляду на наведене порушені пенсійні права позивача підлягають захисту та відновленню іншим шляхом - шляхом визнання протиправним та скасування оскарженого рішення та зобов`язання відповідача - Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача із зарахуванням до страхового стажу позивача періодів роботи, що відображені в її трудовій книжці (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вирішуючи спір судом також враховано наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2020 року № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» вирішено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях шляхом приєднання до головних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях за переліком згідно з додатком.

До вказаного Переліку внесено відповідача.

Наказом Пенсійного фонду України від 02 листопада 2020 року № 115 «Про заходи у зв`язку з реорганізацією деяких територіальних органів Пенсійного фонду України від 9 жовтня 2020 року № 925» начальникам головних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях наказано вчинити певні дії, пов`язані з реорганізацією.

Станом на час розгляду справи наявності будь-яких інших актів з питання реорганізації територіальних органів Пенсійного фонду України, про які йдеться в постанові Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2020 року № 925, судом не встановлено. Про наявність таких суд не проінформовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Частиною 2 ст. 104 вказаного Кодексу встановлено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з п. 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 (що визначає механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів), у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади права та обов`язки органів виконавчої влади переходять до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

Судом встановлено, що станом на день та час розгляду справи Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () перебуває в стані припинення, але з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа не виключено.

Документів, які б свідчили про необхідність застосування судом інституту процесуального правонаступництва (які б свідчили про передачу прав та обов`язків вказаного відповідача до іншої особи), до суду не подано.

Вказані обставини дозволяють вирішити спір в даному складі учасників справи та покласти обов`язки з відновлення порушених прав позивача саме на Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

З огляду на наведене похідні позовні вимоги, що заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, задоволенню не підлягають.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення основних позовних вимог, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 908 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85500, Донецька обл., Великоновосілківський район, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 21.04.2021 року «Про відмову в призначенні пенсії», прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.04.2021 року про призначення пенсії за віком із зарахуванням до її страхового стажу періодів роботи, що відображені в її трудовій книжці.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85500, Донецька обл., Великоновосілківський район, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 27 вересня 2021 року.

Суддя Т.В. Логойда