Справа № 240/9313/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 вересня 2021 року м. Житомир справа № 240/9313/21
категорія 105000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Новоград-Волинського міського центру зайнятості до Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській областіпро визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
Новоград-Волинський міський центр зайнятості звернувся д суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області у якому просить:
- визнати бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області протиправною;
- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області виконати Наказ №906/962/19 у встановлені законодавством строки.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що Новоград-Волинським міським центром зайнятості подано до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області заяву про примусове виконання рішення суду за Наказом №906/962/19. Однак, Головне управління двічі повернуло заяву без виконання у зв`язку з тим, що у них відсутні відкриті рахунки на ім`я Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. А також тому, що центр зайнятості за організаційно-правовою формою є державною організацією, а відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, а тому звернувся до суду.
Ухвалою суду від 24.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до участі в адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Зобов`язано Новоград-Волинський міський центр зайнятості надати до суду у термін, протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали, інформацію про наявність рахунків, відкритих в органах Казначейства.
Пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшли до суду 18.06.2021. У поясненнях третя особа зазначає, що відповідно до ст. 6 Закону "Про виконавче провадження" визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Вказує, що обов`язок виконання рішень судів про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників покладається виключно на органи казначейства.
Відзив на позовну заяву надійшов до суду 22.06.2021. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що частиною 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності. Відповідно до Наказу суду стягувачем є Новоград-Волинський міський центр зайнятості, код ЄДРПОУ - 20406247. Безспірне списання коштів з рахунків боржника органами Казначейства здійснюється у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок), пунктами 1 та 2 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, а боржниками є - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи, а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання. Зазначає, що рахунки Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, на які надходять фінансування та/або з яких здійснюється виплата коштів на утримання органів Пенсійного фонду Житомирської області, в Казначействі не відкриті (відсутні). Просить відмовити у задоволенні позову.
До суду 24.06.2021 надійшов лист позивача у якому вказано про те, що згідно листів відповідача, в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Житомирській області відсутні відкриті рахунки на ім`я Головного управління Пенсійного фонду України. До листа додано довідку про відкриті рахунки позивача в органах Казначейства.
Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.
У період з 22.06.2021 по 12.07.2021 та, з 13.09.2021 по 24.09.2021 головуюча суддя перебувала у відпустці.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Сторонами визнається, що у березні, квітні, та вересні 2020 року, а також у березні 2021 року позивач звертався до відповідача із заявами про примусове виконання Наказу Господарського суду Житомирської області №906/962/19.
Листом від 19.03.2021 №04-08-1/10/1873, від 16.04.2020 №13-08-1-06/2128 та листом №04-08-1-06/4032 від 15.07.2020 відповідач повідомив позивача про те, що безспірне списання коштів з рахунків боржника органами Казначейства здійснюється у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок), пунктами 1 та 2 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, а боржниками є - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання. Проте, на ім`я Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в органах Казначейства Житомирської області рахунки не відкрито. Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, дія цього закону цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності. Враховуючи вищезазначене, відповідно до п. 9 Порядку №845, Головне управління повторно повертає наказ Господарського суду Житомирської області від 13.02.2020 у справі №906/962/19.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, Новоград-Волинський міський центр зайнятості звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є обов`язковість рішень суду.
Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215 затверджено Положення про Державну казначейську службу України (далі - Положення №215), відповідно до пункту 1 якого Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.
Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення №215 Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.
Пунктом 9 Положення №215 встановлено, що Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Підпунктом 14 пункту 4 Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 №1280, Головне управління Казначейства відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.
Отже, законодавством наділено органи Казначейства повноваженнями здійснювати безспірне списання коштів державного та місцевого бюджетів або боржників на підставі рішення суду.
Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404), та особливості їх виконання встановлені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (далі - Закон №4901-VI).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. Відповідно до частини другої статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).
Разом з тим, згідно до вимог ч. 2 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.
Суд відмічає, що боржником згідно Наказу Господарського суду Житомирської області від 13.02.2020 №906/962/19 є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - орган державної влади, а стягувачем - Новоград-Волинський міський центр зайнятості, який відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є державною організацією (установою, закладом).
Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначив, що оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (орган державної влади) як боржник за Наказом не має відкритих рахунків в органах казначейства, то останній не має можливості вчинити будь-які дії, визначені Порядком №845, а тому вважає правомірним повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 9 Порядку №845.
Відповідно до п. 9 Порядку №845, передбачено умови, за яких орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві, до яких віднесено випадки, коли виконавчий документ: не підлягає виконанню органом Казначейства; боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.
Суд відмічає, що Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Прядок №845) врегульовано механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
За змістом абз. 3 п. 2 Порядку №845 у тексті цього документа термін "боржники" вживається у такому значенні - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства; "стягувачі" - фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави.
Згідно з п. 3 Порядку №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Частиною 1ст. 25 Бюджетного кодексу України також унормовано, що казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Підпункт 1 п. 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України передбачає, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.
Окрім того, у справі № 465/3743/13-а (постанова від 07.02.2018) Верховний Суд під час розгляду справи з аналогічних правових відносин (боржником в яких виступав орган Пенсійного фонду) зробив висновок про те, що державні виконавці не мають законних підстав проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами в справах, де боржниками є державні органи. Стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.
Отже, саме відповідач наділений повноваженням здійснювати безспірне списання коштів за виконавчими документами, стягувачем і боржником за яким є державні органи.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутність нормативної регламентації порядку виконання судового рішення за фактичних обставин, що склалися між даними сторонами у справі, зумовлює необхідність встановлення та вжиття заходів, необхідних для виконання судового рішення саме компетентним органом, адже ефективна, законодавча і практична організація системи виконання рішень є позитивним обов`язком держави.
Отже, повернення відповідачем наказу Господарського суду Житомирської області від 13.02.2020 у справі №906/962/19 з посиланням п. 9 Порядку № 845 є необґрунтованим та здійснено без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Враховуючи викладене, суд длійшов висновку про обгрунтованість пзовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати відповідача прийняти до виконання Наказ № 906/962/19, виданий 13.02.2020 року Господарським судом Житомирської області.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області виконати Наказ №906/962/19 у встановлені законодавством строки, суд зазначає, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.
Оскільки відповідачем рішення суду у даній справі ще не виконувалось, Наказ Господарського суду Житомирської області до виконання не приймався, а тому відсутні підстави вважати, що він буде виконаний не у встановлені строки, а тому суд відмовляє у задоволенні цих позовних вимог, як передчасних.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області в частині повернення Наказу №906/962/19, виданого 13.02.2020 Господарським судом Житомирської області
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук