Справа № 120/8267/21-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 вересня 2021 р. Справа № 120/8267/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід О.С., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

про: визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмови відповідача в проведенні перерахунку пенсії позивача в кратності обрахунку пільгового стажу роботи за період з 17.10.1983 року по 22.10.1986 рік та з 30.06.1987 року по 31.12.1990 рік в районі Крайньої Півночі з урахуванням стажу 28 років 8 місяців та заробітної плати, зазначеної в довідці від 24.05.2006 року № ЗФ-33-02/К-1267, з 12.02.2021 року; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві в кратності обрахунку пільгового стажу роботи за період з 17.10.1983 року по 22.10.1986 рік та з 30.06.1987 року по 31.12.1990 рік в районі Крайньої Півночі з урахуванням стажу 28 років 8 місяців та заробітної плати, зазначеної в довідці від 24.05.2006 року № ЗФ-33-02/К-1267, з 12.02.2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії в кратності обрахунку пільгового стажу роботи з 17.10.1983 року по 22.10.1986 рік та з 30.06.1987 року по 31.12.1990 рік в районі Крайньої Півночі. Відповідач, за наслідками розгляду заяви позивача, листом відмовив здійснити такий перерахунок та зазначив, що загальний стаж становить 18 років 4 місяці 28 днів. Не погоджуючись з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 28.07.2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, вказаною ухвалою витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

13.08.2021 року за вх. № 43695/21 відповідачем через канцелярію суду подано відзив, в якому він позовну заяву вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування відзиву, відповідач вказує, що період роботи позивача з 17.10.1983 року по 22.10.1986 рік обрахований до стажу у полуторному розмірі. Період роботи з 30.06.1987 року по 31.12.1990 рік обрахований у одинарному розмірі, оскільки у матеріалах пенсійної справи позивача відсутні відомості про заключення письмових строкових договорів або користування вищезазначеними пільгами. У цьому контексті відповідач вказав, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року незалежно від перерв. Щодо врахування заробітної плати за період з 1984 року по 1991 рік, що зазначені в довідці від 20.05.2006 року № 3Ф-33-02/К-1267 та довідці від 05.06.2006 року № 64, необхідно підтвердження таких довідок первинними документами. Тож з метою проведення перевірки достовірності видачі довідок про заробітну плату Відділом обслуговування громадян № 10 відповідача було направлено запит від 22.03.2021 року № 0200-0212-8/18552 до Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Норильск. Листом від 29.04.2021 року № ЮК-8634/1104-21 Пенсійний фонд Російської Федерації повідомляє, що відповідь буде надіслана після проведення перевірки.

До відзиву відповідачем на виконання вимог ухвали від 28.07.2021 року надано копії пенсійної справи позивача.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач знаходиться на пенсійному обліку у відповідача, де й отримує пенсію на пільгових умовах.

17.05.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити правові підстави неврахування довідки про заробітну плату до 2000 року за роботу в районах Крайньої Півночі та не зарахування для обрахунку пенсії стажу, набутого в районах Крайньої Півночі, та відповідно просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати до 2000 року та роботи в районах Крайньої Півночі.

Відповідач, за наслідками розгляду заяви позивача, листом «Щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 » від 18.06.2021 року за вих. № 6030-5289/К-02/80200/21 повідомив, що відповідно до ст. 25 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було визначено індивідуальний коефіцієнт страхового стажу позивача, який складає 0,18333, що відповідає 18 рокам 4 місяцям 28 дням страхового стажу, в т.ч. період з 17.10.1983 року по 09.09.2002 рік стаж набутий в районах Крайньої Півночі. В розрахунок середньомісячного заробітку врахована заробітна плата за період починаючи з 01.05.2005 року по 31.12.2020 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітку становить 0,83915, який застосовано до показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки 9 118 грн. 81 коп. З огляду на це, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив 7 652 грн. 05 коп. (9 118 грн. 81 коп. х 0,83915). Тому розмір пенсії позивача з надбавками становить 1 769 грн. 00 коп.. Одночасно відповідач повідомив, що для врахування заробітної плати за періоди з 1984 року по 1991 рік, що зазначені в довідці від 20.05.2006 року № 3Ф-33-02/К-1267 та довідці від 05.06.2006 року № 64, необхідне підтвердження таких довідок первинними документами. З метою проведення перевірки достовірності видачі довідок про заробітну плату відділом обслуговування громадян № 10 відповідача було направлено запит від 22.03.2021 року № 0200-0212-8/18552 до Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Норильск. Листом від 29.04.2021 року № ЮК-8634/1104-21 Пенсійний фонд Російської Федерації повідомив, що відповідь буде надіслана після проведення перевірки. Відповідач також повідомив, що після надходження акту перевірки пенсію позивача буде переглянуто.

Не погоджуючись з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Ст. 8 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Підпунктом "д" п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до ст. 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 № 1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років та передбачено надання зазначених пільг особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки.

Згідно з п. 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, після 01.03.1960 року зараховувати за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі Угода від 13.03.1992) передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до ст. 6 Угоди від 13.03.1992, призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугою років, громадянам держав учасниць Угоди, враховується трудовий стаж, набутий на території будь якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, що видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, що входили у склад СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (ст. 11 Угоди від 13.03.1992).

Системний аналіз наведених норм доводить, що пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Однією з таких гарантій є перерахунок пенсії, який забезпечує належний та достатній рівень життя пенсіонерів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач знаходиться на пенсійному обліку у відповідача, де й отримує пенсію на пільгових умовах.

17.05.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити правові підстави неврахування довідки про заробітну плату до 2000 року за роботу в районах Крайньої Півночі та не зарахування для обрахунку пенсії стажу, набутого в районах Крайньої Півночі, та відповідно просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати до 2000 року та роботи в районах Крайньої Півночі.

Відповідач відповідним листом повідомив позивача:

про визначення індивідуального коефіцієнту страхового стажу позивача - 0,18333, що відповідає 18 рокам 4 місяцям 28 дням страхового стажу, в т.ч. період з 17.10.1983 року по 09.09.2002 рік стаж набутий в районах Крайньої Півночі;

про розрахунок середньомісячного заробітку;

про те, що для врахування заробітної плати за періоди з 1984 року по 1991 рік, що зазначені в довідці від 20.05.2006 року № 3Ф-33-02/К-1267 та довідці від 05.06.2006 року № 64, необхідне підтвердження таких довідок первинними документами;

що з метою проведення перевірки достовірності видачі довідок про заробітну плату направлено запит до Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Норильск та

про лист Пенсійного фонду Російської Федерації про подальше надіслання відповіді після проведення перевірки, а також повідомив про те,

що після надходження акту перевірки пенсію позивача буде переглянуто.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачеві до страхового стажу роботу в районі Крайньої Півночі у пільговому обчислені рік роботи як один рік і шість місяців з підстав ненадання строкового трудового договору, є протиправними, оскільки з огляду на приписи п. 5 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 по справі № 590/871/17, від 07.06.2018 по справі № 173/637/17, від 03.07.2018 по справі № 302/662/17-а, від 25.09.2018 по справі № 554/1723/17, від 18.12.2018 по справі № 263/13671/16-а, від 10.01.2019 по справі № 352/1612/15-а.

Тобто, наявність письмового договору не є виключною і єдиною підставою для встановлення підстав пільгового обчислення страхового стажу, адже норма п. 5 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" надає особі можливість альтернативно надати передбачені у ній документи.

Суд встановив, що факт роботи позивача в районі Крайньої Півночі у період з 17.10.1983 року по 22.10.1986 рік та з 30.06.1987 року по 31.12.1990 рік підтверджується записами в трудовій книжці, а тому спірний період підлягає зарахуванню до стажу роботи.

Разом з тим, суд вивчивши пенсійну справу позивача зазначає, що згідно рішення відповідача від 19.02.2021 року № 35 період роботи позивача з 17.10.1983 року по 16.10.1986 рік обрахований в полуторному розмірі, що також не заперечується відповідачем, а тому підстави для його перерахунку відсутні.

Враховуючи встановлені обставини справи та надану їм правову оцінку, суд доходить висновку про протиправність відмови відповідача у не зарахуванні позивачеві стажу роботи в районі Крайньої Півночі у період з 17.10.1986 року по 22.10.1986 року та з 30.06.1987 року по 31.12.1990 року та, як наслідок, про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати вказаний період роботи до стажу у кратному обрахунку пільгового стажу роботи.

Водночас, що стосується відмови в проведенні перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати, зазначеної в довідці від 24.05.2006 року № ЗФ-33-02/К-1267, з 12.02.2021 року, суд зазначає таке.

Лист відповідача 18.06.2021 року за вих. № 6030-5289/К-02/80200/21 не містить відмови щодо вказаного питання.

При цьому, позивач оскаржує відмову відповідача у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати, зазначеної в довідці від 24.05.2006 року № ЗФ-33-02/К-1267, з 12.02.2021 року, якої фактично немає, адже відповідач поінформував позивача, що ним було з метою проведення перевірки достовірності видачі довідок про заробітну плату було направлено запит від 22.03.2021 року № 0200-0212-8/18552 до Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Норильск та після надходження акту перевірки пенсію позивача буде переглянуто.

Таким чином, фактична відмова в перерахунку пенсії позивача відсутня.

Наведене вказує на відсутність спірних правовідносин, адже оскаржуваної відмови відповідача як такої не існує, відповідно позовні вимоги про визнання протиправною відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати, зазначеної в довідці від 24.05.2006 року № ЗФ-33-02/К-1267, з 12.02.2021 року є передчасними та необґрунтованими, відповідно задоволенню не підлягають.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві в кратності обрахунку пільгового стажу роботи за період з 17.10.1983 року по 22.10.1986 рік та з 30.06.1987 року по 31.12.1990 рік в районі Крайньої Півночі з урахуванням стажу 28 років 8 місяців та заробітної плати зазначеної в довідці від 24.05.2006 року № ЗФ-33-02/К-1267 з 12.02.2021 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними. Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

З огляду на те, що у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною відмови відповідача в проведенні перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати, зазначеної в довідці від 24.05.2006 року № ЗФ-33-02/К-1267, з 12.02.2021 року відмовлено, відповідно позовні вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві з урахуванням заробітної плати, зазначеної в довідці від 24.05.2006 року № ЗФ-33-02/К-1267, з 12.02.2021 року також не підлягають задоволенню, як похідні.

Натомість з огляду на те, що задоволено позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови відповідача в проведенні перерахунку пенсії позивача в кратності обрахунку пільгового стажу роботи за період з 17.10.1986 року по 22.10.1986 року та з 30.06.1987 року по 31.12.1990 рік, відповідно з метою захисту та відновлення порушених прав та інтересів позивача суд вбачає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачеві в кратності обрахунку пільгового стажу роботи за період з 17.10.1986 року по 22.10.1986 року та з 30.06.1987 року по 31.12.1990 рік в районі Крайньої Півночі.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на те, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 454 грн. 00 коп..

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 року, Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року , Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 року та ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 в кратності обрахунку пільгового стажу роботи за період з 17.10.1986 року по 22.10.1986 року та з 30.06.1987 року по 31.12.1990 рік в районі Крайньої Півночі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 в кратності обрахунку пільгового стажу роботи за період з 17.10.1986 року по 22.10.1986 року та з 30.06.1987 року по 31.12.1990 рік в районі Крайньої Півночі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп..

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 28.09.2021 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна