Справа № 520/1008/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

28 вересня 2021 р. Справа № 520/1008/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Калиновського В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву позивача про вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу по адміністративній справі за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 та на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, по справі № 520/1008/21
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Національної поліції в Харківській області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.02.2019 року по 24.12.2020 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.02.2019 року по 24.12.2020 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 520/1008/21 позов задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.02.2019 року по 23.12.2020 року в розмірі 50% від середньомісячного грошового забезпечення позивача, розрахованого станом на день його звільнення зі служби.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

25.05.2021 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, яким просить вирішити питання судових витрат в частині витрат на правничу допомогу, відповідно до заяви від 08.02.2021.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі № 520/1008/21 заяву представника позивача адвоката Острицького А.О. про відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень).

В задоволенні заяви в іншій частині - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішеннями суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі №520/1008/21 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, та просить скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі №520/1008/21.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2021 року по справі №520/1008/21 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі № 520/1008/21 - скасовано в частині зобов`язанння Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.02.2019 року по 23.12.2020 року в розмірі 50% від середньомісячного грошового забезпечення позивача, розрахованого станом на день його звільнення зі служби.

В цій частині прийнято постанову, якою задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2019 року по 24.12.2020 року в сумі 28867 (двадцять вісім тисяч вісімсот шістдесят сім) гривень 73 коп.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 520/1008/21 залишено без змін.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2021 року по справі №520/1008/21 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - залишено без задоволення. Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 по справі № 520/1008/21 - залишено без змін.

20.09.2021 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла заява про вирішення питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, та просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 2000,00 грн.

28.09.2021 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката по справі № 520/1008/21.

Колегія суддів, розглянувши заяву позивача про вирішення питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи з аналізу зазначеної норми, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, серед іншого, у разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2021 року питання про судові витрати, у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції вирішено не було.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно частини першої та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81)7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Приписами п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зіст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

Так, до суду апеляційної інстанції разом з заявою, позивачем були надані докази витрат на професійну правничу допомогу, а саме копії наступних документів: копія Договору про надання правової (правничої) допомоги від 18.01.2021, акт виконаних робіт від 17.09.2021, меморіальний ордер № 104441560 від 17.09.2021 року, квитанція від 17.09.2021 року №34550060.

Згідно з Договором від 18.01.2021 його предметом є надання правової допомоги по адміністративній справі щодо невиплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період з 28.02.2019 по 24.12.2020.

Сторони погодили фіксовану вартість послуг з надання правової допомоги - 11000, яка сплачується поетапно, зокрема, в суді апеляційної інстанції - 3600 грн. Клієнт зобов`язаний оплачувати вартість правової допомоги до початку чергового етапу робіт.

Відповідно до акту виконаних робіт загальна вартість виконаних робіт в суді апеляційної інстанції складає 2000,00 грн.

Вцілому, з наданих документів вбачається, що позивач поніс витрати в суді апеляційної інстанції на послуги адвоката 2000 грн.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Колегія суддів зазначає, що вимогами частини шостої, сьомої статті 134 КАС України встановлено право суду, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, за умови недотримання критеріїв співмірності. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що у цьому випадку принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Вказаний висновок відповідає висновкам, що викладені у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2020 у справі №400/478/19, від 22 квітня 2020 у справі 440/1757/19, від 05.08.2020 року у справі № 640/15803/19.

Так, у своєму клопотанні від 28.09.2021 року про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката у справі № 520/1008/21, Головне управління Національної поліції в Харківській області зазначає, що у зв`язку з частковим задоволенням позову та на підставі принципу пропорційності, достатнім для стягнення на користь позивача є сума в розмірі 180 грн. 40 коп., тобто 9,02 % від 2000 грн.

Доводи відповідача щодо пропорційності витрат на правничу допомогу враховуючи часткове задоволення позову, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки заперечення відповідача не містить обґрунтувань та доказів на підтвердження неспівмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, а також на підтвердження розрахованої Головним управлінням Національної поліції в Харківській області суми відшкодування на користь ОСОБА_1 .

Отже, відповідач скористався можливістю згідно ст. 134 КАС України довести неспівмірність заявлених вимог, однак не надав докази на спростування розміру витрат на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи наявність документального підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість наданої заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та, як наслідок, необхідність її задоволення в повному обсязі.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає обґрунтованою суму витрат на професійну правничу допомогу позивача в суді апеляційної інстанції за апеляційної скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року та на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 року у справі № 520/1008/21 у розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, понесені позивачами судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про вирішення питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі № 520/1008/21 - задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області (, 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Калиновський В.А.