Справа № 400/2695/20
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

27 вересня 2021 р.справа № 400/2695/20

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в загальному позовному провадженні, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод", вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286,

до відповідачаЧорноморської митниці Дермитслужби, вул. Гоголя, 13, м. Херсон, Херсонська область, 73003,

про1) визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів № UA504010/2019/000193/2 від 08.11.19 р., № UA504010/2019/000194/2 від 25.11.19 р., № UA504010/2019/000198/2 від 04.12.19 р., № UA504010/2019/000195/2 від 02.12.19 р., № UA504010/2019/000197/2 від 04.12.19 р., № UA504010/2019/000198/2 від 06.12.19 р.; 2) визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504010/2019/00245 від 08.11.19 р., № UA504010/2019/00250 від 25.11.19 р., № UA504010/2019/00256 від 04.12.19 р., № UA504010/2019/00253 від 02.12.19 р., № UA504010/2019/00255 від 04.12.19 р., № UA504010/2019/00257 від 06.12.19 р.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (надалі - позивач або ТОВ "МГЗ") звернулось з позовом до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби, яка під час розгляду справи замінена її правонаступником - Чорноморською митницею Держмитслужби (надалі - відповідач або Митниця), в якому просить суд:

1) визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA504010/2019/000193/2 від 8 листопада 2019 р., № UA504010/2019/000194/2 від 25 листопада 2019 р., № UA504010/2019/000198/2 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/000195/2 від 2 грудня 2019 р., № UA504010/2019/000197/2 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/000198/2 від 6 грудня 2019 р.;

2) визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504010/2019/00245 від 8 листопада 2019 р., № UA504010/2019/00250 від 25 листопада 2019 р., № UA504010/2019/00256 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/00253 від 2 грудня 2019 р., № UA504010/2019/00255 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/00257 від 6 грудня 2019 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на наступне: основним видом господарської діяльності ТОВ "МГЗ" є виробництво глинозему, одним з компонентів у виробництві якого виступає сода каустична (їдкий натр). Постачальником цієї сировини є ТОВ "Новомосковский хлор" (Російська Федерація), з яким в грудні 2017 р. укладено відповідний зовнішньоекономічний контракт. За умовами контракту, продавець поставляє товар на умовах СРТ згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010, при цьому ціна товару включала всі витрати по доставці товару.

Для митного оформлення чергової партії товару позивач подав до Митниці шість електронних митних декларацій UA504010/2019/002738 від 8 листопада 2019 р., UA504010/2019/002910 від 25 листопада 2019 р., UA504010/2019/003021 від 4 грудня 219 р., UA504010/2019/002997 від 2 грудня 2019 р., UA504010/2019/003020 від 4 грудня 2019 р., UA504010/2019/003048 від 6 грудня 2019 р., в яких митна вартість товару була визначена за основним методом - ціною договору.

Під час митного оформлення, відповідач поставив під сумнів заявлену позивачем митну вартість товару і витребував додаткові документи, які були надані в повному обсязі.

Незважаючи на отримання всіх документів, які підтверджували всі складові заявленої митної вартості товару, Митниця прийняла спірні рішення про коригування митної вартості товарів № UA504010/2019/000193/2 від 8 листопада 2019 р., № UA504010/2019/000194/2 від 25 листопада 2019 р., № UA504010/2019/000198/2 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/000195/2 від 2 грудня 2019 р., № UA504010/2019/000197/2 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/000198/2 від 6 грудня 2019 р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504010/2019/00245 від 8 листопада 2019 р., № UA504010/2019/00250 від 25 листопада 2019 р., № UA504010/2019/00256 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/00253 від 2 грудня 2019 р., № UA504010/2019/00255 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/00257 від 6 грудня 2019 р.

На переконання позивача, Митниця безпідставно відмовила в митному оформленні товару за ціною договору і протиправно визначила іншу митну вартість, ніж та, яка була задекларована ТОВ "МГЗ".

Позивач посилається на подання ним до Митниці всіх документів, які підтверджують всі складові задекларованої ним митної вартості товару і які не містили будь-яких розбіжностей або неточностей. Позивач наполягає на вірному визначенні митної вартості за основним методом, передбаченим Митним кодексом України (надалі - МК України), а саме за ціною договору.

Відповідач позов не визнав, у відзиві вказав, що надані позивачем для митного оформлення документи не містили всіх даних, які б підтверджували задекларовану митну вартість товару, зокрема відсутня інформація щодо страхування; позивачем не підтверджені всі витрати щодо транспортування; підпис керівника ТОВ "Новомосковский хлор" на рахунках-фактурах відрізняється від підпису цієї особи на контракті; оплата здійснена в російських рублях, хоча валютою контракту визначено долари США. Ці обставини розцінені Митницею як підстава для коригування митної вартості товару за другорядним методом (а. с. 153-156).

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що заперечення Митниці ґрунтуються на хибному тлумаченні умов контакту (а. с. 158).

Справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження (а. с. 141-142).

На підставі ст. 194 ч. 3 КАС України, суд розглядає справу в письмовому провадженні (а. с. 165).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

19 грудня 2017 р. ТОВ "МГЗ" уклало контракт № 208-0128278/17-492 з ТОВ "Новомосковский хлор" (Російська Федерація) на поставку натру їдкого (гідроксиду натрію) (п. 1.1. контракту); ціна на товар визначається на умовах СРТ, ст. Жовтнева Одеської ж/д, у відповідності до ІНКОТЕРМС-2010 та включає в себе всі витрати щодо доставки товару (п. 2.1. і п. 3.1. контракту); вартість кожної партії товару визначається за формулою: СРГ МГЗ = ICIS FOB MED low - 60$ (п. 2.2. контракту); ціна товару та вартість кожної партії оговорюються сторонами в окремих специфікаціях (п. 2.5. контракту); сумарний обсяг товару складає 12 000,0 т +/-20% (п. 2.6. контракту); орієнтована вартість контракту складає 12 000 000,0 +/-5% доларів США (п. 2.7. контракту) (а. с. 10-13).

В наступному, до контракту неодноразово вносились зміни шляхом укладення додаткових угод (а. с. 14-19).

Додатком до контракту є специфікація № 23 від 27 вересня 2019 р. на поставку натру їдкого в кількості 1 000,0 +/-20% т, за ціною 22 471,77 російських рублів за тонну, строк поставки жовтень 2019 р. (а. с. 20).

Вказаний вантаж задекларовано позивачем електронними митними деклараціями UA504010/2019/002738 від 8 листопада 2019 р., UA504010/2019/002910 від 25 листопада 2019 р., UA504010/2019/003021 від 4 грудня 219 р., UA504010/2019/002997 від 2 грудня 2019 р., UA504010/2019/003020 від 4 грудня 2019 р., UA504010/2019/003048 від 6 грудня 2019 р. (а. с. 32 зворот, 57 зворот, 79 зворот, 90 зворот, 111 зворот, 121 зворот)

Митниця надіслала ТОВ "МГЗ" електронні повідомлення, в яких вимагала надати 1) бухгалтерську документацію щодо оплати складових митної вартості, а саме страхування, 2) документи стосовно формування ціни товару, зокрема витрат на доставку до пункту призначення, 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару (а. с. 34, 59, 80 зворот, 92, 112 зворот, 122 зворот).

На ці повідомлення позивач надіслав листи, в яких поінформував Митницю, що товар не страхувався, умови поставки СРТ покладають на продавця всі витрати з доставки товару до пункту призначення, надав інформацію про біржові котирування та паспорти якості відправника та повідомив, що документи на оплату товару надати неможливо у зв`язку з тим, що оплата здійснюється протягом 21 дня (а. с. 34 зворот, 59 зворот, 81, 92 зворот, 113, 123).

За результатами опрацювання поданих позивачем документів, Митниця винесла рішення про коригування митної вартості товарів № UA504010/2019/000193/2 від 8 листопада 2019 р., № UA504010/2019/000194/2 від 25 листопада 2019 р., № UA504010/2019/000198/2 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/000195/2 від 2 грудня 2019 р., № UA504010/2019/000197/2 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/000198/2 від 6 грудня 2019 р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504010/2019/00245 від 8 листопада 2019 р., № UA504010/2019/00250 від 25 листопада 2019 р., № UA504010/2019/00256 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/00253 від 2 грудня 2019 р., № UA504010/2019/00255 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/00257 від 6 грудня 2019 р. (а. с. 35, 36, 60, 61-62, 81-82, 93-95, 113-115, 123-125).

Рішення про коригування митної вартості товарів обґрунтовані тим, що подані позивачем документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості в частині страхування; декларантом не подані документи, які стосуються формування ціни з урахуванням її числових значень (транспортні витрати, обґрунтування знижки); оплата відбулась не у валюті контракту; підпис керівника ТОВ "Новомосковский хлор" на рахунку-фактурі відрізняється від підпису на контракті. Основою для визначення митної вартості товару позивача послугувала митна декларація UA807170/2019/3323 від 22 січня 2019 р.

Як передбачено ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 57 ч. 2 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Стаття 54 ч. 6 МК України надає органу доходів і зборів право відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ст. 55 ч. 1 МК України).

Згідно із ст. 53 ч. 3 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз норм МК України дозволяє стверджувати, що вищенаведеною нормою законодавець встановив загальний перелік документів, які можуть бути витребувані митним органом для перевірки правильності визначення складових митної вартості товару і її не слід розуміти таким чином, що в кожному випадку митний орган повинен витребувати всі перелічені документи - які саме документи витребувати, митний орган повинен вирішувати в кожній конкретній ситуації з урахуванням всіх обставин і характеристик товару що декларується.

Сам по собі факт відмінності ціни, яка наводиться декларантом, від ціни розмитнення аналогічних товарів, не може беззастережно свідчити про її невірне визначення, так як ціна є результатом домовленості продавця і покупця та залежить від багатьох факторів і в господарських правовідносинах звичайною практикою є встановлення різної ціни на один і той самий товар.

При розгляді адміністративної справи № 826/12037/17 Верховним Судом в постанові від 27 листопада 2018 р. висловлена правова позиція про те, що наявність в інформаційних базах даних митного органу даних про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку (рішення суду доступне за посиланням в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/78159391).

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010, поставка товару на умовах СРТ ("фрахт/перевезення оплачені до") означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання тоді, коли він передав товар, випущений в митному режимі експорту, своєму перевізнику для перевезення до місця призначення.

Умови поставки СРТ не передбачають обов`язкового страхування товару продавцем або покупцем.

Обов`язковість страхування продавцем товару передбачена тільки при поставках на умовах CIP або CIF.

Позивач повідомляв Митницю про те, що умовами контракту страхування товару не передбачено, а тому вимоги останньої надати документи щодо страхування товару безпідставні.

Відповідно до ст. 58 ч. 10 п. п. 5, 6 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

За приписами ст. 58 ч. 11 п. 2 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню витрати на транспортування після ввезення.

Твердження відповідача щодо повноти включення транспортної складової до ціни товару в частині транспортних витрат є безпідставним, оскільки продавцем поставка здійснена на умовах СРТ, а п. 3.1. контракту передбачено, що право власності переходить до ТОВ "МГЗ" з моменту відгрузки, тобто право власності на товар, а також всі витрати й ризики його втрати чи пошкодження, перейшли до позивача після здійснення завантаження товару перевізнику. При цьому, митне очищення товару вже були включено продавцем до первинної вартості товару, обумовленої специфікацією, а тому такі витрати не можуть бути додатково (повторно) враховані у митну вартість товару, заявлену позивачем на території України.

Доводи Митниці про відсутність документального підтвердження та обґрунтування отримання позивачем знижки в розмірі 50 доларів США за тону товару безпідставні, так як п. 2.2. контракту передбачено, що ціна за товар розраховується за формулою, яка включає знижку -60 доларів США, а додатковою угодою № 9 від 1 січня 2019 р. (а. с. 18 зворот) розмір знижки погоджено сторонами на рівні -50 доларів США, тобто така знижка є результатом домовленості сторін контракту і прямо включена до формули розрахунку ціни товару, що звільняє позивача від необхідності додатково її обґрунтовувати.

Що стосується посилань відповідача на відмінність підписів директора ТОВ "Новомосковский хлор" на контракті та рахунках-фактурах, то візуальні відмінності не можуть розглядатись судом в якості розбіжностей або ознак підробки цих документів, до того ж всі інші обставини справи свідчать про повне і дійсне виконання сторонами контракту своїх зобов`язань.

Додатковою угодою № 6 від 18 травня 2018 р. врегульовано, що валютою контракту є російські рублі (а. с. 16-17).

Відповідно до ст. 57 ч. 1-3 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Стаття 77 ч. 2 КАС України покладає на відповідача обов`язок доведення правомірності свого рішення.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість визначення ним митної вартості товару позивача за основним методом, а наявність в його базах даних інформації про аналогічні товари з іншою митною вартістю, не є свідченням помилкового визначення її позивачем. Інші наведені відповідачем обставини, такого висновку не спростовують, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір позивачем сплачено в розмірі 21 020,0 грн. (а. с. 1), який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286, ) до Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, Херсонська область, 73003, ) задовольнити.

2. Рішення про коригування митної вартості товарів № UA504010/2019/000193/2 від 8 листопада 2019 р., № UA504010/2019/000194/2 від 25 листопада 2019 р., № UA504010/2019/000198/2 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/000195/2 від 2 грудня 2019 р., № UA504010/2019/000197/2 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/000198/2 від 6 грудня 2019 р., визнати протиправними та скасувати.

3. Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504010/2019/00245 від 8 листопада 2019 р., № UA504010/2019/00250 від 25 листопада 2019 р., № UA504010/2019/00256 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/00253 від 2 грудня 2019 р., № UA504010/2019/00255 від 4 грудня 2019 р., № UA504010/2019/00257 від 6 грудня 2019 р., визнати протиправними та скасувати.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, Херсонська область, 73003, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286, ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 21 020,0 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень).

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог розділу VI п. 3 "Прикінцеві положення" КАС України.

Суддя А. О. Мороз