Справа № 280/7128/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 вересня 2021 року Справа № 280/7128/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області

до Приватного підприємства «ИМКАС»

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Приватного підприємства «ИМКАС» (далі- відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг у сумі 4374, 41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна вказана у позовній заяві заборгованість, яка виникла в результаті несплати самостійно узгодженої суми податкового зобов`язання. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача податковий борг.

Ухвалою судді від 17.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав. Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі судом направлялася на адресу відповідача та поштовий конверт-повідомлення повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Так судом встановлено, що Приватне підприємство «ИМАКС», зареєстроване Бердянською районною державною адміністрацією від 20.11.2006 р. № 000209, як платник податків за основним місцем обліку, за адресою: 71100, Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Софіївська, будинок 32, квартира (офіс) 84 на облік взято до контролюючого органу 21.11.2006 р. за № 454.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до даних інтегрованої (облікової) картки платника податків, станом на день розгляду справи, за відповідачем рахується податковий борг з податку у загальному розмірі 4374,41 грн., а саме: з податку на прибуток приватних підприємств (код платежу 11021000) за основним платежем 3684,86 грн., за штрафними санкціями 52459,00 грн. та нарахованою пенею 68964,58 грн. та податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14060100) за штрафними санкціями 689,55 грн.

Вищевказаний податковий борг виник на підставі наступного:

Податок на прибуток приватних підприємств виник на підставі на надання відповідачем до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2018 рік № від 04.02.2019 термін сплати 11.03.2019, з визначенням самостійно відповідачем суми грошового зобов`язання 4600,00 грн., за рахунок переплати податковий борг становить 3684,86 грн. (а.с.14).

Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) віник на підставі того, що актом перевірки від 07.02.2019 за № 150/08-01-51-06/34748081 встановлено порушення вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в частині своєчасної реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідальність платника передбачена абз.1.2 п. 120-1.1 ст. 120 Податкового кодексу України, на підставі якого, позивачем складено Податкове повідомлення-рішення від 26.03.2019 № , зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 467,81 грн., за рахунок переплати податковий борг становить 221,74 грн. (а.с. 15-18).

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У зазначені строки грошове зобов`язання відповідачем не сплачено (зазначена обставина відповідачем не спростована), а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України вважається сумою податкового боргу.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Так, боржнику рекомендованим листом з повідомленням була направлена податкова вимога форми «Ю» № 10749-51 від 14.03.2019 , яка повернута до контролюючого органу «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.10).

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Таким чином, Кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому податкові вимоги на борг, що утворився після надіслання вимоги не надсилались.

Згідно із п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

При цьому відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Так, судом встановлено, що відповідно до бази даних податкового органу, відповідач має відкриті розрахункові рахунки у банківських установах: ЗАП.РУ АТ КБ`ПРИВАТБАНК» М.ЗАПОРІЖЖЯ, АТ «ПУМБ», ЗАПОРІЗЬКА ОФ АКБ «УСБ» М.ЗАПОРІЖЖЯ, АТ «СБЕРБАНК», ДОНЕЦЬК.ОФ ПАТ «УСБ» М. Донецьк , ФІЛІЯ ПАТ «ПУМБ» В М.МАРІУПОЛІ, Казначейство України (ел. адм. подат.) (а.с. 8).

Відповідно до п. 95.4 ст.95 Податкового Кодексу - контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.12.2010 р. № 1244 «Про Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» встановлений Порядок, яким визначений механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

Зважаючи на вищевикладене, погашення податкового боргу згідно чинного законодавства здійснюється за рішенням суду, як з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника так і за рахунок готівки.

Як встановлено судом, на момент розгляду справи в суді, заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Головного управління ДПС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів п.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин сплачена позивачем сума судового збору з відповідача не стягується, оскільки позивачем виступає суб`єкт владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до Приватного підприємства «ИМАКС» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул.Софіївська, буд. 32, кв. (офіс) 84, ) про стягнення податкового боргу, - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «ИМАКС», а саме: з рахунків платника податків у всіх банках, що належить такому платнику податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків на користь бюджету суму податкового боргу у розмірі 4374,41 грн. (чотири тисячі триста сімдесят чотири грн. 41 коп.)

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова