Справа № 160/12180/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
20.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнення просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_1 , періоди роботи:
Шахта "Кременная" в/о "Луганськвугілля"
09.07.1991р. по 31.07.1991р.- ученик гірника підземного з повним робочим днем під землею;
29.06.1992р. по 10.09.1992р. - ученик гірника очисного вибою з повним робочим днем під землею;
Шахта "Комсомолець Донбасу"
01.06.1993р. по 20.06.1993р. - гірник підземний 2 розряду з повним робочим днем під землею;
21.06.1993р. по 26.08.1993р. - гірник очисного вибою 5 розряду підземний з повним робочим днем під землею;
07.07.1994р. по 20.08.1995р. - майстер гірничий підземний з повним робочим днем під землею;
21.08.1995р. по 20.04.1998р. - помічник начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею
05.08.1998р. по 11.10.1998р. - прохідник 5 розряду з повним робочим днем під землею;
ДВАТ "Шахтоуправління "Кіровське" ДП ДХК "Жовтеньвугілля"
02.11.1998р. по 15.02.1999р. - гірник очисного вибою 5 розряду підземний з повним робочим днем під землею;
ВАТ Шахта "Комсомолець Донбасу"
22.02.1999р. по 19.12.1999р. - прохідник 5 розряду з повним робочим днем під землею;
20.12.1999р. по 11.04.2000р. - помічник начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею;
12.04.2000р. по 18.12.2000р. - майстер гірничий з повним робочим днем під землею;
14.01.2003р. по 24.09.2003р. - гірник підземний 3 розряду з повним робочим днем під землею;
25.09.2003р. по 14.08.2005р. - майстер гірничий з повним робочим днем під землею;
15.08.2005р. по 01.02.2006р. - прохідник 5 розряду з повним робочим днем під землею;
02.02.2006р. по 28.06.2012р. - майстер гірничий з повним робочим днем під землею;
29.06.2012р. по 11.01.2017р. - заступник начальника дільниці з повним робочим днем під землею;
12.01.2017р. по 15.03.2017р. - начальник дільниці з повним робочим днем під землею;
16.03.2017р. по 13.01.2019р. - начальник дільниці з повним робочим днем під землею;
14.01.2019р. по 26.04.2019р. - заступник начальника дільниці з повним робочим днем під землею;
ПрАТ "ДТЕК "Павоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Першотравенське"
09.04.2019р. по 31.08.2020р. - начальник дільниці підземної з повним робочим днем у шахті;
01.09.2020р. по 28.12.2020р. - помічник начальника дільниці підземної з повним робочим днем у шахті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області прийняти для обчислення пенсії заробітну плату (дохід) за період роботи 1993 року по 2019 рік відповідно до довідок від 14.01.2021р. №05-44, №05-45, №05-41. №05-47, №05- 46, від 15.01.2021р. №05-90.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 26.08.2021 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
20.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління з заявою №766 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.04.2021 року, яке направлено позивачу під супровідним листом від 18.05.2021 року №0400-010228-8/68120, останньому відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку із тим, що з урахуванням зниження пенсійного віку позивача на 10 років, на дату звернення він не досяг встановленого законодавством пенсійного віку 50 років.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.06.2021 року № 20526-16558/С-01/8-0400/21, позивачу повідомлено про відмову в призначенні пенсії та зазначено наступне. В трудовій книжці від 08.07.1991 року серії НОМЕР_1 відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Довідок, підтверджуючих пільговий стаж роботи, за періоди з 07.07.1994 року по 20.04.1998 року, з 05.08.1998 року по 11.10.1998 року, з 02.11.1998 року по 15.02.1999 року, з 22.02.1999 року по 18.12.2000 року, з 14.01.2003 року по 26.04.2019 року при зверненні за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, позивачем не надано. Згідно наданих документів загальний страховий стаж становить 41 рік 11 місяців 15 днів, в тому числі стаж на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 - 16 років 11 місяців 20 днів. Враховуючи, що підприємство знаходиться на непідконтрольній Україні території Донецької області, до стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу враховані такі періоди роботи: з 01.01.1999 року по 15.02.1999 року, з 22.02.1999 року по 18.12.2000 року, з 01.05.2015 року по 30.11.2016 року. Період роботи з 09.04.2019 року по 28.12.2020 року врахований до стажу на підземних роботах на підставі довідки від 16.04.2021 року № 169. Підтверджено право на зниження пенсійного віку на 10 років, тому позивач набуде право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 15.12.2021 року.

Не погодившись із рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788).

Закон №1788 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року було доповнено Закон № 1058-IV розділом XIV-І Пенсійне забезпечення окремих категорія громадян, зокрема, статтею 114 визначені умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Вказані зміни набрали чинності 11.10.2017 року.

Суд зазначає, що Закон № 1058-IV є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Преамбулою Закону №1058-IV передбачено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, Закон № 1058-IV як спеціальний закон є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах з моменту набрання законної сили Законом України № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» - з 11.10.2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 14 Закону № 1788, а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до статті 62 Закону №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Згідно копії трудових книжок позивача серії НОМЕР_2 від 09.07.1991 року, серії НОМЕР_3 від 16.03.2017 року та серії АВ 713260 від 16.01.2003 року останній навчався і працював:

01.09.1989 року по 30.06.1994 року - навчання в Донбаському гірничо-металургійному інституті за спеціальністю «підземна розробка родовищ корисних копали»;

Шахта «Комсомолець Донбасу»

07.07.1994р. по 20.08.1995р. - майстер гірничий підземний з повним робочим днем під землею;

21.08.1995р. по 20.04.1998р. - помічник начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею;

Шахта "Світанок"

05.08.1998р. по 11.10.1998р. - прохідник 5 розряду з повним робочим днем під землею;

ДВАТ "Шахтоуправління "Кіровське" ДП ДХК "Жовтеньвугілля"

02.11.1998р. по 15.02.1999р. - гірник очисного вибою 5 розряду підземний з повним робочим днем під землею;

ВАТ Шахта "Комсомолець Донбасу"

22.02.1999р. по 19.12.1999р. - прохідник 5 розряду з повним робочим днем під землею;

20.12.1999р. по 11.04.2000р. - помічник начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею;

12.04.2000р. по 18.12.2000р. - майстер гірничий з повним робочим днем під землею;

14.01.2003р. по 24.09.2003р. - гірник підземний 3 розряду з повним робочим днем під землею;

25.09.2003р. по 14.08.2005р. - майстер гірничий з повним робочим днем під землею;

15.08.2005р. по 01.02.2006р. - прохідник 5 розряду з повним робочим днем під землею;

02.02.2006р. по 28.06.2012р. - майстер гірничий з повним робочим днем під землею;

29.06.2012р. по 11.01.2017р. - заступник начальника дільниці з повним робочим днем під землею;

12.01.2017р. по 15.03.2017р. - начальник дільниці з повним робочим днем під землею;

16.03.2017р. по 13.01.2019р. - начальник дільниці з повним робочим днем під землею;

14.01.2019р. по 26.04.2019р. - заступник начальника дільниці з повним робочим днем під землею;

ПрАТ "ДТЕК "Павоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Першотравенське"

09.04.2019р. по 31.08.2020р. - начальник дільниці підземної з повним робочим днем у шахті;

01.09.2020р. по 28.12.2020р. - помічник начальника дільниці підземної з повним робочим днем у шахті.

Для підтвердження трудового стажу та навчання ОСОБА_1 крім вказаних трудових книжок надав наступні документи:

- довідку уточнюючу особливий характер роботи або умови необхідні для призначення пільгової пенсії від 23.03.2021р.;

- довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 25.12.2020р. №03-5588;

- наказ Шахта «Комсомолець Донбасу» від 14.09.1994р. № 1191 к «Про результати атестації робочих місць»;

- протокол засідання постійно-діючої комісії по проведенню атестації робочих місць на шахті «Комсомолець Донбасу»;

- перелік виробництв, робіт, професій, посад, показників на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими та особо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1;

- наказ ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» від 29.05.2013р. №747 «Про доповнення до наказу №1191 від 14.09.1994 «Про результати атестації робочих місць»;

- наказ ВАТ «Шахта Комсомолець Донбасу» від 28.03.2000р. №376 «Про результати атестації робочих місць» з переліком;

- наказ ТОВ «Шахта Комсомолець Донбасу» від 14.12.2005р. №1304 «Про результати атестації робочих місць» з переліком;

- наказ ВАТ «Шахта Комсомолець Донбасу» від 03.12.2000р. №1729 «Про результати атестації робочих місць» з переліком;

- наказ ПАТ «Шахта Комсомолець Донбасу» від 02.12.2015р. №586 «Про результати атестації робочих місць» з переліком;

- довідку про результати експертизи якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці;

- довідку про заробітну плату від 14.01.2021р. №05-45, № 05-41, №05-46, №05-47. №05-44, №, від 15.01.2021 р. №05-90;

- довідку-табель виходів у шахту Висновок №06/248 від 18.12.2017р.

Суд зазначає, що відповідач обгрунтовуючи відмову позивачу в призначенні пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказав про те, що позивачу зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 відповідно до ст. 114 Закону № 1058 періоди роботи з 01.01.1999 року по 15.02.1999 року, з 22.02.1999 року по 18.12.2000 року, з 14.01.2003 року по 30.09.2014 року, з 01.05.2015 року по 30.11.2016 року. Період роботи з 09.04.2019 року по 28.12.2020 року врахований до стажу на підземних роботах на підставі довідки про підтвердження пільгового характеру роботи від 16.04.2021 року № 169 видану ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Першотравенське".

Вищенаведене підтверджується даними системи персоніфікованого обліку в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) від 11.08.2021 року, що містяться в матеріалах даної справи.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу періодів роботи позивача: з 01.01.1999 року по 15.02.1999 року, з 22.02.1999 року по 18.12.2000 року, з 14.01.2003 року по 30.09.2014 року, з 01.05.2015 року по 30.11.2016 року, з 09.04.2019 року по 28.12.2020 року задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем їх було зараховано до пільгового стажу роботи позивача.

Щодо решти періодів роботи позивача слід зазначити наступне.

Підставою для не зарахування періодів роботи з 07.07.1994р. по 20.04.1998р., з 05.08.1998р. по 11.10.1998р., з 02.11.1998р. по 31.12.1998р. стало те, що в трудовій книжці позивача від 08.07.1991 року серії НОМЕР_1 відсутні відомості про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи. Довідок, підтверджуючих пільговий стаж роботи, за оспорюваний період роботи при зверненні за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, позивачем не надано.

Так, під час роботи по професіям гірничий робітник підземний, гірничий робітник очисного забою, прохідник, гірничий майстер та ін. застосовувалися: постанова Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, від 16.01.2003 року № 36, від 24.06.2016 року № 461.

Вище перелічені посади відносяться до Списку № 1 розділу 1.

Суд зазначає, що порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до п.2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року "Про трудові книжки працівників" № 301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року по справі № 677/277/17.

Також слід наголосити, що ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової книжки, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Також, як вже зазначалося, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи щодо якої внесені такі відомості.

Таким чином, суд наголошує, що позивач не несе відповідальність за порушення третіми особами вимог ведення трудових книжок. Формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Також суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Таким чином, судом встановлено, що в трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином. Трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу позивача у спірні періоди, ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу позивача.

Суд, оцінюючи допустимість трудової книжки позивача, як доказу в підтвердження його страхового стажу, враховує, що відповідач не навів жодного аргументу, який би вказував на невідповідність трудової книжки позивача чи записів у ній вимогам чинного законодавства.

Слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Натомість, відповідач не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірних періодів роботи позивача та не надав доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки.

Оскільки, у трудових книжках позивача серії НОМЕР_2 від 09.07.1991 року, серії НОМЕР_3 від 16.03.2017 року та серії НОМЕР_4 від 16.01.2003 року наявні записи про його роботу у спірні періоди на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії, що підтверджується відповідними довідками та іншими документами, наданими позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу роботи позивача періоди його роботи з 07.07.1994р. по 20.04.1998р., з 05.08.1998р. по 11.10.1998р., з 02.11.1998р. по 31.12.1998р.

Щодо періодів роботи позивача з 01.10.2014р. по 30.04.2015р.; з 01.12.2016р. по 08.04.2019р., суд зазначає про таке.

Вказані періоди роботи позивача не враховані відповідачем до його пільгового стажу, у зв`язку із тим, що за ці періоди відсутні відомості про страхові внески.

Згідно зі статтею 20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Суд зазначає, що в даній справі внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві та позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи в ВАТ Шахта «Комсомолець Донбасу» через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Враховуючи викладене, періоди роботи позивача з 01.10.2014р. по 30.04.2015р.; з 01.12.2016р. по 08.04.2019 року також протиправно відповідачем не зараховані до пільгового стажу позивача.

Щодо періоду навчання позивача з 01.09.1989 року по 30.06.1994 року в Донбаському гірничо-металургійному інституті за спеціальністю «підземна розробка родовищ корисних копалин», суд зазначає наступне.

Окрім наявності в копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 09.07.1991 року відповідних записів про початок і закінчення навчання позивача у вказаний період, в матеріалах справи міститься копія диплому серія НОМЕР_5 від 30.06.1994 року, яким підтверджено навчання позивача в Донбаському гірничо-металургійному інституті.

Згідно з пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до пункту «е» статті 3 названого Закону, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти.

На час навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком регулювався Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року за №590 «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» (далі - Порядок).

Підпунктом «і» пункту 109 цього Порядку визначено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також «навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті «і» зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 року №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту»).

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 року № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Аналізом зазначених правових норм встановлено, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Як вбачається з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 09.07.1991 року, з 07.07.1994 року позивач прийнятий майстром гірничим підземним з повним робочим днем під землею на Шахта «Комсомолець Донбасу».

З огляду на те, що позивач протягом тижня з дня закінчення навчання в Донбаському гірничо-металургійному інституті, працевлаштувався за здобутою спеціальністю, відповідно суд доходить висновку, що відповідачем неправомірно не враховано період навчання позивача з 01.09.1989 року по 30.06.1994 року до пільгового стажу.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.04.2021 року, яке направлено позивачу під супровідним листом від 18.05.2021 року №0400-010228-8/68120 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та скасувати його.

Стосовно листа відповідача від 25.06.2021р. №20526-16558/С-01/8-0400/21 суд зазначає, що оскільки вказаний лист має інформаційний характер, в розумінні КАС України не несе буд-яких правових наслідків для позивача та не є рішенням суб`єкта владних повноважень, тому підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

На підставі викладеного, суд вбачає підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового трудового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1989 року по 30.06.1994 року та періоди роботи з 07.07.1994р. по 20.04.1998р., з 05.08.1998р. по 11.10.1998р., з 02.11.1998р. по 31.12.1998р., з 01.10.2014р. по 30.04.2015р.; з 01.12.2016р. по 08.04.2019р.

Частиною 2 ст. 9 КАС України врегульовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням наведеного, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 20.04.2021 року за №766 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області прийняти для обчислення пенсії заробітну плату (дохід) за період роботи 1993 року по 2019 рік відповідно до довідок від 14.01.2021р. №05-44, №05-45, №05-41, №05-47, №05- 46, від 15.01.2021р. №05-90, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

На час розгляду цієї справи відповідач заперечує право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, однак, питання щодо обчислення пенсії у межах цієї справи судом не досліджувалось, оскільки рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.04.2021 року, яке направлено позивачу під супровідним листом від 18.05.2021 року №0400-010228-8/68120 судом в цій справі скасовано та зобов`язано повторно розглянути заяву позивача від 20.04.2021 року №766, відтак з урахуванням того, що рішення за результатами повторного розгляду вказаної заяви позивача ще не прийнято, вимоги позивача в цій частині є передчасними та необґрунтованими.

Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, тому суд дійшов висновку про відмову в позові у частині вказаних позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 908,00 грн.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 681,00 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 139, 242-246, 250, 255, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.04.2021 року, яке направлено позивачу під супровідним листом від 18.05.2021 року №0400-010228-8/68120 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та скасувати його.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати до пільгового трудового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ), період навчання з 01.09.1989 року по 30.06.1994 року та періоди роботи з 07.07.1994р. по 20.04.1998р., з 05.08.1998р. по 11.10.1998р., з 02.11.1998р. по 31.12.1998р., з 01.10.2014р. по 30.04.2015р.; з 01.12.2016р. по 08.04.2019р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) від 20.04.2021 року за №766 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду в даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна