Справа № 754/10924/21
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/218/21
РІШЕННЯ
Іменем України

16 вересня 2021 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
15.07.2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення. Просив суд: - скасувати постанову інспектора Департаменту патрульної поліції капітана поліції Чернишенко В.П. АЕН № 4451489 від 07.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення зафіксоване у не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України. Адміністративний позов обґрунтований тим, що 07.07.2021 року постановою серії ЕАН № 4451489 інспектора капітана поліції ком. 1 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в м. Києві Чернишенко В.П. по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також позивач зазначив, що інспектором було вказано у постанові, що він порушив п. 9.2 "б" ПДР. З даною постановою він не згоден, вважає що те що в ній зазначено не відповідає дійсності, а тому підлягає скасуванню. Також, зазначив, що 07.07.2021 року о 00:57:39 на автомобілі BMW X6 д.н.з. НОМЕР_1 , він рухався по вул. Вільямса і повернув на вул. Лепсе, після здійснення повороту, його було зупинено працівниками поліції та повідомлено йому про порушення ним п. б п. 9.2 ПДР (порушення правил застосування попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху). Капітан поліції ком. 1 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в м. Києві Чернишенко В.П. представився, однак не повідомив йому про його права та доказів зафіксованого порушення йому не надав. Так, після зупинки була винесена постанова ЕАН № 4451489 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки правил дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, скоєне правопорушення інкриміновано ч. 2 ст. 122 КУпАП України за що передбачено штраф у розмірі 510 грн.. Також зазначив, що перед поворотом він вмикав сигнал повороту транспортного засобу, однак його пояснення інспектором не були враховані. З вище вказаною постановою ОСОБА_1 не згоден, а тому вважає що дана постанова підлягає скасуванню.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2021 року головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) учасників справи.
01.10.2020 року на адресу суду надійшов відзив сторони відповідача на позовну заяву, в якому представник відповідача просила суд про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки твердження останнього, викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначила наступне, що відповідно до постанови винесеної командиром роти № 1 батальону №3 полку № 1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Чернишенко В.П., 07.07.2021 року о 00:49 год., позивач керуючи транспортним засобом «BMW X6»д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Луговій, 21 під час повороту праворуч з вул. Вільямся на вул. Луценка не увімкнув відповідний правий показчик повороту, чим порушив п. 9.2 б ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. Оскільки позивач не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку при повороті на вимогу поліцейського його було зупинено та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що згідно з постановою від 07.07.2021 року серії ЕАН № 4451489 о 00:49 год., позивач керуючи транспортним засобом «BMW X6» д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Луговій, 21 під час повороту праворуч з вул. Вільямся на вул. Луценка не увімкнув відповідний правий показчик повороту, чим порушив п. 9.2 б ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).
Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР, Правила).
Пункт 9.2 «б» ПДР України передбачає, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Крім того, виходячи з положень ст. 77 КАС України, відповідач зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.
Як вбачається з оскаржувальної постанови в вину водія ОСОБА_1 відповідачем висувається порушення п. 9.2 «б» ПДР України, однак в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні даного правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського чи засоби відеофіксації, а також, не визначено, яким чином відповідач дійшов висновку, що позивач при здійсненні повороту не увімкнув відповідний правий покажчик повороту.
Як зазначає позивач, він не порушував вимог Правил дорожнього руху України, так як при здійсненні повороту ним було увімкнено відповідний правий покажчик повороту, однак його пояснення інспектором не були враховані.
З матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не надано, що спростовує зміст оскаржуваної постанови.
Належних доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідач під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав.
Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.
Таким чином, виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП має бути скасована.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 229, 241-246, 262 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову інспектора Департаменту патрульної поліції капітана поліції Чернишенко В.П.АЕН № 4451489 від 07.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення зафіксоване у не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України, а провадження по справі закрити.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Деснянський районний суд м. Києва.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Департамент патрульної поліції в м. Києві, , адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя: О.М. Панченко