Справа № 260/490/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2021 рокум. Ужгород№ 260/490/21

10:59 год

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Шестак Н.В.,

за участю cторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Головне управління ДФС у Закарпатській області - представники не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС України у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, код ЄДРПОУ ) про визнання протиправними дій щодо виплати одноразової грошової допомоги та стягнення частини невиплаченої одноразової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 16 вересня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено та підписано 27 вересня 2021 року.

10 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС України у Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Закарпатській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, яка передбачена частиною 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не в повному обсязі; 2) зобов`язати Головне управління ДФС у Закарпатській області нарахувати ОСОБА_1 частину невиплаченої одноразової грошової допомоги в розмірі 105279 грн.; 3) стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 невиплачену частину одноразової грошової допомоги в сумі 105279 грн.

15 лютого 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у даній адміністративній справі.

14 липня 2021 року ухвалою суду закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що порядок нарахування та виплати одноразової грошової допомоги особам рядового і начальницького складу податкової міліції, передусім врегульовано Законом №2262-ХІІ та Постановою №393. Нормативно-правовими актами ДФС України та Міністерства фінансів України не врегульовано питання, яким чином має обраховуватись одноразова грошова допомога, що виплачується особам рядового і начальницького складу податкової міліції при звільненні. Положення трудового законодавства підлягають застосуванню у тих випадках, коли нормами спеціальних законів спірні правовідносини не врегульовано. До видів грошового забезпечення, згідно Постанови КМУ №704, зокрема належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, премії, допомога для оздоровлення тощо. У липні 2020 року (останній місяць служби перед звільненням) йому нараховано та виплачено суму грошового забезпечення в розмірі 29132,50 грн., яка включає в себе: грошове забезпечення за час перебування у відпустці - 1720,70 грн., надбавка за вислугу років - 3192,00 грн., посадовий оклад - 6692,61 грн., премія - 1759,80 грн., допомога для оздоровлення в сумі 13335,50 грн., оклад за спеціальним званням «підполковник податкової міліції» - 1287,39 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень особам рядового і начальницького складу - 1003,89 грн. індексація -140,61 грн. Отже його грошове забезпечення у липні 2020 року (останній місяць перед звільненням) становило 29132,50 грн., відтак сума одноразової грошової допомоги, яку він повинен був отримати, у зв`язку зі звільненням із служби через скорочення штатів становить 218493,75 грн. (29132,50 грн. х 50% х 15 років). Таким чином, сума невиплаченої мені одноразової грошової допомоги становить 105279 грн. (218493,75 грн. - 113214,75 грн.).

22 червня 2021 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що у випадку позивача, відповідно до вимог законодавства одноразова грошова допомога виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. При звільненні позивачу було нараховано та виплачено одноразову допомогу в сумі 113214,75 грн. В суму розрахунку одноразової грошової допомоги були включені всі складові, які входять в місячне грошове забезпечення, окрім одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які не мають регулярного характеру. Таким чином, твердження позивача про невірність розрахунку та невиплати одноразової грошової допомоги в повному обрахунку є безпідставним. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Бажання позивача отримати суму в більшому розмірі є цілком зрозумілим, але таким, що не підлягає до задоволення, позаяк суми зазначені ним для обрахунку грошового забезпечення в позовній заяві, не всі повинні бути враховані при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

08 липня 2021 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що доводи відповідача є безпідставними, оскільки відповідачем не було дотримано вимоги чинного законодавства в частині не врахування всіх отриманих ним складових до грошового забезпечення, де зокрема, згідно тверджень представника відповідача, не було включено матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 13335,5 гри. у липні 2020 року (останній місяць служби перед звільненням). Поряд з тим, згідно розрахунку одноразової допомоги, нарахованої та виплаченої в ГУ ДФС у Закарпатській області, надісланого мені листом №34/к/07-97-09 від 02.02.2021 міститься розрахунок вихідної допомоги ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням, на підставі наказу №66-0 від 04.08.2020. Даний розрахунок базується на заробітній платі за липень 2020 року, тобто на періоді, що передує події, а саме звільненню, фактична сума виплати, що вказана в даному розрахунку в розмірі 113214,75 грн. З огляду на виплачену суму 1 13214,75 грн. одноразової грошової допомоги при звільненні, ГУ ДФС у Закарпатській області, очевидно, взяло для розрахунку тільки 13335,5 грн. допомоги на оздоровлення та 1759,8 грн. премії (13335,5 грн. + 1759,8 грн. х 50% х 15 років =113214,75 грн.).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак про час і дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про те, що судом оголошено перерву до 16 вересня 2021 року об 09:00 год..

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Під час розгляду справи по суті позивач позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

2. Обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 04 серпня 2020 року наказом голови комісії з реорганізації ГУ ДФС у Закарпатській області №66-о «Про звільнення ОСОБА_1 », відповідно до Положення від 29 липня 1991 року № 114, Положення від 21 травня 2014 року № 236, звільнено з посади та податкової міліції ДФС у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпунктом «г» Положення (через скорочення штатів) - при відсутності можливості подальшого використання на службі підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-239779), заступника начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області, (а.с. 9).

Даним наказом встановлено виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а також грошову компенсацію за 6 діб невикористаної чергової відпустки за 2019 рік та 21 доби невикористаної чергової відпустки за 2020 рік.

Відповідно до розрахунку одноразової допомоги нарахованої та виплаченої при звільненні, ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу у сумі 113 214,75 грн., (а.с.68). Кошти, що нараховані ГУ ДФС у Закарпатській області надійшли на картковий рахунок ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.14).

Не погодившись із діями відповідача, оскільки при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, до складу місячного грошового забезпечення відповідачем не включено всіх виплат, позивач у шестимісячний строк звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби, у тому числі, у зв`язку із скороченням штатів, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Положення аналогічного змісту містяться у пункті 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Порядок № 393), згідно з яким особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються зі служби зв`язку із скороченням штатів, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Отже, за приписами статті 9 Закону № 2262-XII та пункту 10 Порядку № 393 одноразова грошова допомога розраховується саме з місячного грошового забезпечення, а не з середньомісячного грошового забезпечення.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, при звільненні працівника податкової міліції зі служби за скороченням штату до розрахунку одноразової грошової допомоги мають включатися не лише основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років), а також і додаткові його види.

Однак, спеціальним законодавством щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не врегульовано питання, яким чином має обраховуватись одноразова грошова допомога при звільненні у зв`язку із скороченням штату.

При цьому, норми спеціальних законів мають пріоритет у правозастосуванні, тоді як положення трудового законодавства підлягають застосуванню лише у тих випадках, коли нормами спеціальних законів спірні правовідносини не врегульовано.

Виходячи з викладеного, на переконання суду, у цьому випадку необхідно застосувати положення абзацу шостого пункту 2 Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), який, крім іншого, визначає порядок обчислення вихідної допомоги державним службовцям, яка за своєю правовою природою подібна одноразовій грошовій допомозі при звільненні особи рядового і начальницького складу.

Тому, для правильного вирішення цієї справи необхідно встановити: який розмір місячного грошового забезпечення було нараховано і виплачено позивачу в останній місяць його служби перед звільненням та які складові входили до такого грошового забезпечення. Саме з цієї суми має обраховуватись розмір одноразової грошової допомоги, що підлягає виплаті позивачу ОСОБА_1 ..

Суд встановив те, що позивач був звільнений з 04 серпня 2020 року, тобто останнім місяцем його служби перед звільненням був липень 2020 року.

Грошове забезпечення позивачу за липень 2020 року становило 34 376,35 грн., з відрахуванням компенсації сум податку у розмірі 5 243,85 грн., відповідно до довідки від 02 лютого 2021 року № 3107-16-05-02-09, (а.с. 67).

Суд зазначає, що саме ця сума має братися за основу для розрахунку позивачу допомоги при звільненні, яка передбачена частиною першою статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-XII.

Отже, під час судового розгляду відповідачем не спростовані доводи адміністративного позову та судом встановлена протиправність дій Головного управління ДФС у Закарпатській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не в повному обсязі, що суперечить Закону № 2262-XII, зокрема статті 9 частині 1.

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що не може бути задоволена позовна вимога про нарахування конкретно визначеної суми, про яку позивач вказує у прохальній частині позову та про стягнення з відповідача відповідної суми одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 при звільненні зі служби, оскільки саме ГУ ДФС в Закарпатській області зобов`язаний здійснювати нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, а вказані дії є дискреційними та не належать до компетенції адміністративного суду.

Відтак, вимога про стягнення ненарахованої суми є передчасною, а належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача має бути зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену суму допомоги.

На підставі вищевикладеного, правильним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління ДФС у Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину невиплаченої одноразової грошової допомоги, з урахуванням висновків суду та проведених виплат.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Закарпатській області про визнання протиправними дій щодо виплати одноразової грошової допомоги та стягнення частини невиплаченої одноразової грошової допомоги - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Закарпатській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не в повному обсязі.

3. Зобов`язати Головне управління ДФС у Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину невиплаченої одноразової грошової допомоги, з урахуванням висновків суду та проведених виплат.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяТ.В.Скраль