Справа № 460/9608/21
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
24 вересня 2021 року м. Рівне №460/9608/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні обчислення та перерахунку з 13.01.2021 основного розміру пенсії, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі виходячи з розрахунку 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії 13.01.2021 основного розміру пенсії, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі виходячи з розрахунку 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах з 19.09.2017 по 18.01.2018. Вказує, що 18.01.2018 був звільнений з військової служби за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу №1708 від 21.12.2017. Центральна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України у своєму рішенні, яке оформлене свідоцтвом про хворобу №1708 від 21.12.2017, зазначила, що захворювання виразкова хвороба шлунку та дванадцятипалої кишки - «Так, пов`язані з проходженням військової служби». З 26.02.2018 позивачу встановлено 1-шу групу інвалідності. 05.05.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області із заявою про здійснення призначення та нарахування пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. Листом від 19.05.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду в Рівненській області відмовлено в призначенні та нарахуванні такої пенсії оскільки відсутні відомості про настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. Однак позивач вказує, що в законі встановлено, що пенсія відповідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб призначається також в тому випадку, якщо інвалідність військовослужбовця настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби. Таким чином, позивач вважає свої вимоги обґрунтованими та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позов. На обґрунтування заперечення зазначив, що ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області не перебуває та пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не отримує. У виписках з актів огляду МСЕК зазначено причину інвалідності загальне захворювання. Відомості про настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відсутні. Враховуючи викладене, підстави для перерахунку та виплати позивачу пенсії по інвалідності відповідно до статті 18 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на даний час відсутні. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач подав відповідь на відзив в якому зазначив, що під час служби на неодноразову вимогу, йому не видавали направлення на МСЕК, а просто звільнили. Після звільнення районний військкомат теж відмовив видати направлення на МСЕК. Тому, після свого звільнення позивач в загальному порядку звернувся в районну лікарню і його направили на МСЕК. При цьому в свідоцтві про хворобу було вказано, що його захворювання не пов`язані зі службою, але у військкоматі позивача запевняли, що після того як він отримаю посвідчення УБД, то захворювання визнають такими, що пов`язання з військовою службою. Довіряючи військкомату, позивач чекав коли йому нададуть статус УБД. В кінці 2018 року позивачу цей статус надали і він звернувся до військкомату, щоб видали направлення на ВЛК, щоб пов`язати його захворювання зі службою. Проте в подальшому ВЛК відмовило позивачу в цьому, адже на їх думку захворювання є загальними. В подальшому виявилося, що потрібно було оскаржувати рішення ВЛК (свідоцтво про хворобу), але позивач втратив можливість це зробити, адже пройшло більше ніж шість місяців. Також позивач підтримав позицію викладену в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 19.09.2017 по 18.01.2018 проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України.

Наказом командира 14 окремої механізованої бригади від 18.01.2018 №15-РС Сержанта за контрактом ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку відповідно до пункту б частини восьмої (за станом здоров`я) статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №223-ХІІ.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.01.2018 №14, ОСОБА_1 з 18.01.2018 виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення.

Згідно матеріалами пенсійної справи, ОСОБА_1 з 26.02.2018, відповідно до його заяви від 15.03.2018 та виписки з акта огляду МСЕК, призначено пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, розмір якої визначено згідно з вимогами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач 05.05.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою здійснити призначення та нарахування пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у зв`язку з тим, що йому було встановлено 1-шу групу інвалідності не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби.

Листом 18.05.2021 №3682-3809/Є-02/8-1700/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило позивача, що у виписках з актів огляду МСЕК, сканкопії яких містяться у електронній пенсійній справі та які долучені до звернення, зазначено причину інвалідності загальне захворювання. Відомості про настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного зпроходженням військової служби, відсутні. Враховуючи викладене, підстави для призначення позивачу пенсії по інвалідності відповідно до статті 18 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на даний час відсутні.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Згідно з статте 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII).

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону № 2262-XII, військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Статтею 7 Закону № 2262-XII визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно зі статтею 18 Закону № 2262-XII, пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Статтею 19 Закону № 2262-XII визначено, що групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 20 Закону № 2262-XII, залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії:

а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

б) інші особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Статтею 26 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою.

Відповідно до статті 49 Закону № 2262-XII, пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту е частини 1 статті 50 Закону № 2262-XII, пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю після закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби чи внаслідок нещасного випадку або захворювання, що мали місце після звільнення їх зі служби, - з дня встановлення їм інвалідності.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до виписки з акту огляду Варашської МР МСЕК серії АВ №0757800 від 26.02.2018 позивачеві встановлено І групу інвалідності до 01.03.2019, причиною інвалідності зазначено загальне захворювання з ураженням внутрішніх органів. Дата чергового переогляду лютий 2019 року.

У зв`язку вказаною обставиною Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з 26.02.2018 позивачеві призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до виписки з акту огляду Рівненської обласної МСЕК №2 серії 12 ААБ № 502839 від 19.06.2019 позивачеві встановлено ІІ групу інвалідності з 03.06.2019 до 01.07.2020, причиною інвалідності зазначено загальне захворювання з ураженням внутрішніх органів. Дата чергового переогляду червень 2020 року.

Відповідно до виписки з акту огляду Варашської МР МСЕК серії 12 ААБ № 517151 від 27.01.2020 позивачеві встановлено І групу інвалідності до 01.02.2022, причиною інвалідності зазначено загальне захворювання з ураженням внутрішніх органів. Дата чергового переогляду січень 2022 року.

Суд наголошує, що відповідно до частини 2 та 3 статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 2.2 Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

До заяви про призначення пенсії по інвалідності військовослужбовців строкової служби додається копія свідоцтва про хворобу, видана і завірена військовим комісаріатом за місцем зняття військовослужбовця з військового обліку, або довідка військово-лікарської комісії. Якщо інвалідність настала після звільнення з військової служби, то замість копії свідоцтва про хворобу подаються довідка військового комісаріату про проходження військової служби із зазначенням дати призову, дати і підстави звільнення з військової служби та висновок МСЕК про те, що інвалідність пов`язана з проходженням військової служби.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою від 05.05.2021 щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 2262-XII, однак позивачем не надано пенсійному органу документів на підтвердження того, що інвалідність йому встановлено у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби.

Суд погоджується з доводами позивача, що згідно з свідоцтвом про хворобу №1708 від 21.12.2017 захворювання: виразкова хвороба дванадцятипалої кишки, ускладнена кровотечею (28.10.2017), у фазі нестійкої ремісії; множинні (дві) виразки цибулини дванадцятипалої кишки, що зарубцювалися; незначна рубцева деформація цибулини дванадцятипалої вишки; анемія середнього ступеня складного генезу Так, пов`язані з проходженням військової служби.

Однак свідоцтво про хворобу не є документом на підставі якого призначається пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 2262-XII військовослужбовцям за контрактом.

В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до медико-соціальних експертних комісій за встановлення причини його інвалідності у зв`язку з проходженням військової служби.

Відсутні також в матеріалах справи докази оскарження позивачем в судовому порядку вищевказаних висновків МСЕК щодо встановлення причини інвалідності. Також відсутні докази звернення до суду із заявами про поновлення строку для звернення до суду з такими вимогами.

Отже, на даний момент є чинними висновки МСЕК про те, що причиною інвалідності позивача є загальне захворювання з ураженням внутрішніх органів.

Таким чином, позивач просить здійснити перерахунок пенсії, яка фактично йому призначена не була.

Інші доводи та аргументи учасників справи не мають значення для правильного вирішення спору по суті, не впливають на встановлені в ході розгляду справи обставини і не спростовують викладених висновків суду.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Правові підстави для застосування положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (Код , вулиця Короленка, 7, місто Рівне, 33028) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 24 вересня 2021 року

Суддя Н.В. Друзенко