Справа № 236/1890/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року справа №236/1890/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку питсьмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 червня 2021 року (повне судове рішення складено 18 червня 2021 року у м. Лимані) у справі № 236/1890/21 (суддя в І інстанції Шаньшина М.В.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування поставнови,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача Алексєєв Олексій Ігорович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до командира 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта Проценка Богдана Вікторовича, Департамент патрульної поліції (увала міцевого суду від 20.05.2021 про залучення Департаменту патрульної поліції до участі в справі в якості співвідповідача) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до командира 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта Проценка Богдана Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволені.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4119861 від 25.04.2021, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

08.06.2021 від представника позивача Алексєєва О.І. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі № 236/1890/21, в частині розподілу судових витрат, а саме, стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 червня 2021 року заяву представника позивача Алексєєва О.І. про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи № 236/1890/21 Краснолиманським міським судом Донецької області в сумі 2500,00 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Апелянт вважає, що розмір штрафу, який визначено в оскарженій постанові, складає 450 грн, тому стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн не відповідає критеріям співмірності та розумності.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі на рішення місцевого суду, задовольнити, з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 3статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини 5 статті 134 КАС України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 КАС України).

Частиною 7, 9 статті 139 КАС унормовано, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, зокрема, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

В матеріалах цієї справи наявний належним чином складений Договір про надання правової допомоги, оформлений та підписаний документ, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та довідка, яка свідчать про оплату позивачем послуг адвоката.

Так, відповідно до доданих до заяви доказів, позивач за наслідками розгляду адміністративної справи № 236/1890/21 здійснив витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 5000,00 грн.

На підтвердження обґрунтувань поданої заяви представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 25/04-1 від 25.04.2021, додаток № 1 до договору, акт № 1 надання професійної правничої допомоги від 02.06.2021, в якому зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) за підрахунками заявника складає 5000,00 грн.

Квитанцією до прибуткового касового ордера № 74 від 02.06.2021 підтверджено факт отримання адвокатом Алексєєвим О.І. від ОСОБА_1 готівкових коштів розмірі 5000,00 грн за надання правової допомоги.

Як вже було зазначено вище, місцевий суд заяву представника позивача задовольнив частково та зменшив розмір витрат на правничу допомогу, зазначивши про співмірність обсягу послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів погоджується частково з таким висновком та вважає, що поза увагою місцевого суду залишено розмір позовних вимог у цій справі, а саме розмір штрафу, який накладено постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4119861 відносно ОСОБА_1 в сумі 425,00 грн, тому такі витрати слід зменшити до 450 грн.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що аналогічні критерії розумності та реальності застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Отже, виходячи з предмета та підстав позову, наявну судову практику в аналогічних спорах, обсяг виконаних безпосередньо адвокатом робіт, колегія суддів дійшла висновку, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 425,00 грн.

Такий розмір витрат є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета задоволеного позову.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що з метою відшкодування належного розміру витрат на професійну правничу допомогу, необхідно замінити в резолютивній частині додаткового рішення суду першої інстанції розмір суми відшкодування з «2500,00» на «425,00».

Відтак, суд першої інстанції частково допустив порушення норм процесуального права в частині вирішення питання про стягнення правничої допомоги за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - зміні.

За змістом частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 135, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Додаткове рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 червня 2021 року у справі № 236/1890/21 - змінити.

В абзаці 3 резолютивної частини додаткового рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 червня 2021 року у справі № 236/1890/21 слова і цифри «в сумі 2500 грн.» замінити словами і цифрами «в сумі 425,00 грн».

В іншій частині додаткове рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 червня 2021 року у справі № 236/1890/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 28 вересня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

І. Д. Компанієць