Справа № 520/1478/21
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 р. Справа № 520/1478/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків по справі № 520/1478/21

за позовом ОСОБА_1

до Національної академіії Національної гвардії України

про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Національній академії Національної гвардії України щодо застосування листопада 2017 року як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 20.11.2017 року по 28.02.2018 року включно;

- зобов`язати Національну академію Національної гвардії України нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.11.2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 14 208 грн. 16 коп. із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Національній академії Національної гвардії України щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 03.11.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4 156 грн. 90 коп. відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язати Національну академію Національної гвардії України нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4 156 грн. 90 коп. за період з 01.03.2018 року по 03.11.2020 року включно в сумі 13 3446 грн. 24 коп. відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- зобов`язати Національну академію Національної гвардії України подати звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 відмовлено в задоволенні позову.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом необґрунтовано не визначено січень 2008 року базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін, конкретної суми індексації, та безпідставно не стягнуто її з суб`єкта владних повноважень. Висновки суду, що зазначені дії є дискреційними повноваженнями відповідного суб`єкта владних повноважень є помилковими.

Також вважає помилковими висновки суду першої інстанції в частині відмови в зобов`язанні відповідача нарахувати та виплатити індексацію в період з 01.03.2018 по 03.11.2020, при цьому вказує, що індексація проведена відповідачем в менших сумах. Просить врахувати власний розрахунок належних йому сум індексації, оцінка якому не надавалась судом першої інстанції.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Національній академії Національної гвардії України у період з 20.11.2017 року по 03.11.2020 року.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 20.11.2017 № 262 (по стройовій частині) підполковника ОСОБА_1 (М-072721), який прибув для подальшого проходження військової служби із військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, було зараховано у списки особового складу Національної академії Національної гвардії України та на всі види забезпечення (в тому числі грошове забезпечення) (а.с. 27).

На підставі наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 03.11.2020 № 232 (по стройовій частині) позивач був виключений із списків особового складу Національної академії Національної гвардії України та всіх видів забезпечення (а.с. 28).

Позивач є ветераном війни - учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 13.05.2015 року (а.с. 31).

26.11.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення (а.с. 15).

Листом Національної академії Національної гвардії України від 09.12.2020 року №84/6-2086/М-37/з «Про виплату індексації та надання копій документів» позивача було повідомлено, що його було зараховано в списки особового складу Академії 20.11.2017. У грошовому атестаті, наданому військовою частиною НОМЕР_1 (з яким позивач був ознайомлений та згоден, що засвідчує підпис на ньому) базовий місяць для нарахування індексації вказано не було. Згідно абзацу 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» для працівників, яких переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію для новоприйнятих працівників, обчислення індексу споживчих цін для приведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник. Так, вказано, що у позивача було підвищення посадового окладу, в зв`язку з призначенням на нову посаду і встановлено базовий місяць - листопад 2017 року. З цього місяця почав розраховуватися індекс споживчих цін для визначення порогу індексації. В зв`язку зі зміною посадового окладу та структури грошового забезпечення, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року, наступним базовим місяцем індексації був визначений березень 2018 року, який не змінився до дати звільнення. Водночас, вказано, що за період з 20.11.2017 по 03.11.2020 нарахування та виплата індексації проводилася своєчасно та в повному обсязі (а.с. 16).

Вважаючи дії та бездіяльність відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для визначення січня 2008 року як базового місяця для нарахування індексації за період з 20.11.2017 по 28.02.2018 - відсутні. Також зазначив, що у період з 20.11.2017 року по 03.11.2020 Національною академією Національної гвардії України виплачувалась індексація грошового забезпечення позивача відповідно до норм чинного законодавства, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 №2017-III законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо: індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII.

Згідно з частинами першою - третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (зі змінами та доповненнями).

За змістом статті 1 цього Закону, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин ) визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 5 Закону України №1282-ХІІ передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (надалі - Порядок №1078).

Згідно з п. 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2013 року місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06.02.2003 №491-IV. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищував поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" з 01.12.2015 внесено зміни до Порядку №1078 та викладено пункт 5 у наступній редакції: "У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів за період.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, у тому числі: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Аналізуючи наведені нормативно правові акти, колегія суддів дійшла висновку, що індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці і у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) покладається на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та виду юридичної особи.

Відповідно до п.5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

З аналізу вищевикладених норм пункту 5 Порядку № 1078 слід дійти висновку про те, що до грудня 2015 зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць було визначено як підстава для зміни базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для цілей визначення наявності або відсутності підстав для нарахування індексації.

Відтак, до 01.12.2015 року будь-яке зростання доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, мало наслідком зміну базового місяця для нарахування індексації.

Таким чином, базовий місяць для обрахунку індексації не був прив`язаний до події зростання тарифних окладів працівника.

Водночас, редакція вказаної норми, чинній з 01.12.2015, покладає обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення військовослужбовців) на підприємства, установи, організації у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації з урахуванням базового місяця, в якому відбулося підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання тарифних ставок (окладів).

Отже, лише з 01.12.2015 на зміну базового місяця для нарахування індексації стало впливати виключно підвищення тарифних ставок (окладів).

При цьому, в якості підстави для зміни базового місяця Порядок №1078 визначає саме зміну тарифних окладів, що відбулась після набрання чинності новою редакцією пункту 5 Порядку, передбаченою Постановою КМУ від 09.12.2015 № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів.

Отже, для встановлення порядку визначення базового місяця для нарахування індексації необхідно проаналізувати такі норми Порядку № 1078.

Пунктом 10-2 Порядку № 1078 (в редакції, чинній з 01.12.2015) визначено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Зазначеною нормою Порядок № 1078 був доповнений постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 р. № 526 та яка діяла з 21.06.2012 до 01.12.2015 в такій редакції: Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Водночас, аналіз вказаних редакцій пункту 10-2 Порядку № 1078 свідчить про те, що:

- до 01.12.2015 за працівником при його переведенні на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведенні на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість зберігалася сума індексації, але тільки за умови, якщо збільшення заробітної плати є меншим від суми індексації за відповідний місяць; в іншому випадку місяць збільшення заробітної плати стає новим базовим;

- після 01.12.2015 - для новоприйнятих та переведених працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник тобто після прийняття на службу або переміщення по службі має визначатися новий базовий місяць для обрахування індексації після підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Таким чином, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця) та залежить, в тому числі, від його просування по службі.

Під час розгляду справи встановлено, що позивача було зараховано до списків особового складу Національної академії Національної гвардії України 20.11.2017 року.

Зі змісту наданого до суду представником відповідача відзиву на апеляційну скаргу встановлено, що посада, на яку було прийнято позивача, а саме: старший викладач кафедри вогневої підготовки факультету №2 (інженерно-технічного), була створена відповідно до наказу командувача Національної гвардії України від 04.08.2017 року №494 «Про організаційно-штатні заходи в Національній гвардії України» та введена на факультет №2 (інженерно-технічний), до складу якого входить кафедра вогневої підготовки Національної академії Національної гвардії України, з 01.09.2017 року.

Отже, оскільки позивача було зараховано до списків особового складу відповідача 20.11.2017 року та посада, на яку його було прийнято, була створена та введена на факультет №2 (інженерно-технічний) з 01.09.2017 року, то станом на 01.01.2008 позивач не проходив службу на зазначеній посаді, грошове забезпечення військовослужбовця відповідно до зазначеної посади не отримував, а відтак посадовий оклад позивача за зазначеною посадою у січні 2008 року не підвищувався. Таким чином, суд вважає необґрунтованими та недоведеними доводи позивача стосовно того, що січень 2008 року є базовим.

Отже, в даному випадку базовим місяцем для проведення індексації є місяць прийняття на роботу (на військову службу), а саме листопад 2017 року.

Також, колегія суддів зазначає, що згідно з грошовим атестатом військовослужбовців ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України для подальшого проходження військової служби у Національній академії Національної гвардії України нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення, в тому числі і індексація грошового забезпечення.

На момент зарахування позивача до списків особового складу Національної академії Національної гвардії України та на всі види забезпечення в грошовому атестаті позивача, виданому йому військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, базовий місяць для нарахування індексації не визначено.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що посилання позивача стосовно необхідності застосування січня 2008 року, як місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 20.11.2017 року по 28.02.2018 року є необґрунтованими та недоведеними.

З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що відповідно до архівних відомостей за період з 20.11.2017 по 03.11.2020 індексація грошового забезпечення була нарахована та виплачена позивачу у таких розмірах: за листопад 2017 року - 0,00 грн., за грудень 2017 року - 0,00 грн., за січень 2018 року - 0,00 грн., за лютий 2018 року - 0,00 грн., за березень 2018 року - 0,00 грн., за квітень 2018 року - 0,00 грн., за травень 2018 року - 0,00 грн., за червень 2018 року - 0,00 грн., за липень 2018 року - 0,00 грн., за серпень 2018 року - 0,00 грн., за вересень 2018 року - 0,00 грн., за жовтень 2018 року - 0,00 грн., за листопад 2018 року - 0,00 грн., за грудень 2018 року - 71,08 грн., за січень 2019 року - 0,00 грн., за лютий 2019 року - 71,08 грн., за березень 2019 року - 71,08 грн., за квітень 2019 року - 134,47 грн. за травень 2019 року - 134,47 грн., за червень 2019 року - 134,47 грн., за липень 2019 року - 134,47 грн., за серпень 2019 року - 206,72 грн., за вересень 2019 року - 206,72 грн., за жовтень 2019 року - 206,72 грн., за листопад 2019 року - 206,72 грн., за грудень 2019 року - 423,23 грн., за січень 2020 року - 0,00 грн., за лютий 2020 року - 216,51 грн., за березень 2020 року - 216,51 грн., за квітень 2020 року - 216,51 грн., за травень 2020 року - 216,51 грн., за червень 2020 року - 216,51 грн., за липень 2020 року - 216,51 грн., за серпень 2020 року - 216,51 грн., за вересень 2020 року - 226,29 грн., за жовтень 2020 року - 226,29 грн., за листопад 2020 року - 248,92 грн.

Зі змісту наданого до суду представником відповідача відзиву на апеляційну скаргу встановлено доводи останнього стосовно того, що зобов`язання щодо виплати індексації грошового забезпечення на яку мав право ОСОБА_1 за час проходження військової служби у Національній академії Національної гвардії України виконано у повному обсязі. Заборгованість Національної академія Національної гвардії України перед позивачем з виплати індексації грошового забезпечення на дату виключення його зі списків особового складу академії відсутня.

Таким чином, колегія суддів вважаєж обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що у період з 20.11.2017 року по 03.11.2020 Національною академією Національної гвардії України виплачувалась індексація грошового забезпечення позивача відповідно до норм чинного законодавства, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України.

Посилання позивача на зміст пункту 14 Порядку №1078, згідно якого єдиним органом, який має право надавати роз`яснення щодо порядку нарахування індексації грошових доходів населення, є Мінсоцполітики, а саме роз`яснення, надані у листах стосовно визначення базового місяця для розрахунку індексації, не можуть бути враховані судом як належні, оскільки такі листи не є нормативно-правовим актом, носить інформаційний, роз`яснювальний та рекомендацій характер.

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості висновків суду про віднесення питання розрахунку належної позивачу суми індексації грошового забезпечення до дискреції відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення.

Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі Педерсен і Бодсгор проти Данії зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 року у справі Волохи проти України (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є передбачуваною, якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. …надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання.

Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.10.2020 по справі № 240/11882/19.

За таких обставин, вірним є висновок суду першої інстанції, що у даному випадку повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування, відповідно до Порядку № 1078 та Закону № 1282-XII, покладається на відповідача, а тому, підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця січень 2008 року відсутні.

Посилання скаржника на власний розрахунок сум індексації колегія суддів відхиляє, оскільки він не може слугувати належним та допустимим доказом підтвердження суми індексації грошового забезпечення, та фактично є суб`єктивним баченням позивача щодо такого розрахунку.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі № 520/1478/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва