Справа № 560/8954/21
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8954/21
РІШЕННЯ

іменем України

21 вересня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В.,

за участю:секретаря судового засідання Голуб О.Р. представника позивача: Янцеловського М.Ф., представника відповідача: Коноплянко О.А.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленковецької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Ленковецької сільської ради, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №12 восьмої сесії Ленковецької сільської ради від 21.05.2021, яким скасовано підпункт 14 пункту 1 рішення Ленковецької сільської ради №21 від 24.07.2020, згідно якого "дозволити виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель колективної власності за межами Ленковецької сільської ради с. Білопіль орієнтовною площею 2 га".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Рішенням восьмої сесії Ленковецької сільської ради від 14.05.2021 № 12 скасовано підпункт 14 пункту 1 рішення Ленковецької сільської ради №21 від 24.07.2020, яким надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель колективної власності за межами Ленковецької сільської ради с. Білопіль орієнтовною площею 2 га", та вважати його таким що втратив чинність. Підставою для прийняття такого рішення стала ніби-то подана позивачем заява від 13.05.2021.

Дане рішення позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки заяву про відмову від земельної ділянки позивач підписав на вимогу представника сільської ради не знаючи її змісту, оскільки є людиною неграмотною, яка не вміє писати та читати. Позивач вважає, що такі дії з боку сільської ради направлені на позбавлення позивача його законного права на отримання земельної ділянки. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 самостійно, на власному бланку 13.05.2021 подав заяву до загального відділу Ленковецької сільської ради в присутності невідомого чоловіка і працівників загального відділу не відповідає дійсності, оскільки вказана заява була відібрана в ОСОБА_1 обманним шляхом, його примусили її підписати, без оголошення її змісту, аргументуючи це необхідністю якнайшвидшого оформлення земельної ділянки. Крім того вказує, що на сесію сільської ради для підтвердження справжності поданої заяви ОСОБА_1 не викликали.

В судовому засіданні представник відповідача проти заявлених вимог заперечив, на обґрунтування позиції надав відзив на позов, в якому зазначив, що рішенням Ленковецької сільської ради №21 від 24.07.2020 дозволено виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель колективної власності в межах с. Білопіль, орієнтовною площею 2 га.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 особисто на власному бланку подав заяву про скасування Рішення №21 від 24.07.2020, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі поданої заяви Рішенням №12 від 14.05.2021 було скасовано частину рішення №21 від 24.07.2020 в наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вважає прийняте рішення правомірним, просить суд відмовити у задоволенні позову.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 23.07.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив справу до розгляду в судовому засіданні.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що рішенням Ленковецької сільської ради №21 від 24.07.2020 вирішено дозволити ОСОБА_1 виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель колективної власності за межами Ленковецької сільської ради с. Білопіль орієнтовною площею 2 га.

На виконання вказаного рішення на замовлення позивача, ФОП ОСОБА_2 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 .

10.02.2021, 22.03.2021 та 28.04.2021 позивач звертався до Ленковецької сільської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 .

Згідно листів-повідомлень від 01.03.2021 №253, 05.04.2021 №430 та від 17.05.2021 №658 ОСОБА_1 повідомлено, що його заяви були винесені на розгляд на пленарне засідання п`ятої та восьмої сесії відповідно, однак за результатами голосування проект рішення про затвердження проекту землеустрою відхилено у зв`язку з ненабранням відповідної кількості голосів депутатів, присутніх на пленарному засіданні.

Разом з тим, суд встановив, що Рішенням восьмої сесії Ленковецької сільської ради від 14.05.2021, №12 скасовано підпункт 14 пункту 1 рішення Ленковецької сільської ради №21 від 24.07.2020, яким вирішено дозволити виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель колективної власності за межами Ленковецької сільської ради с. Білопіль орієнтовною площею 2 га, та зазначено вважати його таким що втратив чинність.

Підставою для прийняття такого рішення стала подана ОСОБА_1 заява від 13.05.2021.

Вважаючи спірне рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом порушених прав.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України та Земельним кодексом України.

Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2.0 гектара.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною четвертою статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, вимогами чинного законодавства встановлено підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання, а також передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини такої відмови.

Як зазначалося вище, рішенням Ленковецької сільської ради №21 від 24.07.2020 вирішено дозволити ОСОБА_1 виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель колективної власності за межами Ленковецької сільської ради с. Білопіль орієнтовною площею 2 га.

Разом з тим, суд встановив, що Рішенням восьмої сесії Ленковецької сільської ради від 14.05.2021 №12 задоволено заяву ОСОБА_1 від 13.05.2021 та скасовано підпункт 14 пункту 1 рішення Ленковецької сільської ради №21 від 24.07.2020, яким вирішено дозволити виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель колективної власності за межами Ленковецької сільської ради с. Білопіль орієнтовною площею 2 га, та зазначено вважати його таким що втратив чинність.

Суд зазначає, що в своїй діяльності рада керується Регламентом Ради. Так, рішенням Ленковецької сільської ради від 04.12.2020 № 12 затверджений Регламент Ленковецької сільської ради (далі - Регламент).

Статтею 36 Регламенту визначений порядок скасування рішень Ради, згідно якого передбачено, що за мотивованим поданням сільського голови, його заступників, постійної комісії, інших суб`єктів, що відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є ініціаторами і розробниками проєкту рішення, Рада може скасувати раніше прийняте рішення.

Профільна постійна комісія Ради попередньо розглядає доцільність скасування раніше прийнятих Радою рішень і вносить свої рекомендації сільському голові.

Рішення про скасування раніше прийнятого рішення Ради приймається у порядку, передбаченому для рішення, яке скасовується.

Рішення про скасування раніше прийнятого рішення Ради набуває чинності у порядку, передбаченому для рішення, що скасовується.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Усі акти, які рада має право приймати як орган місцевого самоврядування (ОМС), поділяються на два види: акти нормативно-правового характеру та ненормативні акти.

Актами нормативно-правового характеру є локальні документи, які встановлюють, змінюють чи скасовують обов`язкові для виконання на певній території правила поведінки. Такі акти не стосуються якогось одного суб`єкта правовідносин і розраховані на багаторазове застосування. Такими актами є:

статут територіальної громади села, селища (стаття 19 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні");

регламент сільської, селищної ради (пункт 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні");

Положення про зміст, опис та порядок використання символіки територіальної громади (пункт 49 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні");

Положення про помічника-консультанта депутата ради (пункт 53 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні");

розпорядження сільського, селищного голови (пункт 20 частини 4 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні");

рішення ради (стаття 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні");

рішення виконавчого комітету сільської, селищної ради (стаття 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Ненормативними актами є індивідуально-правові акти, які є юридичними фактами, на підставі яких у фізичних осіб та юридичних осіб приватного права виникають, змінюються або припиняються конкретні права та обов`язки. Такі акти стосуються конкретних суб`єктів правовідносин (фізичних осіб та/чи юридичних осіб приватного права) і розраховані на одноразове застосування. Ненормативними актами ОМС, зокрема, є:

про затвердження проекту землеустрою щодо відведення громадянину … земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передачу йому у власність відповідної земельної ділянки;

про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості приватному підприємству.

Пунктом 7 статті 59 зазначеного Закону передбачено, що у разі незгоди сільського, селищного, міського голови (голови районної у місті ради) з рішенням виконавчого комітету ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради.

Рішення сільської, селищної, міської ради в 5-денний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою та внесено на повторний розгляд відповідної ради з обґрунтуванням зауважень. Рада зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути своє рішення. Якщо вона відхилить зауваження й підтвердить попереднє рішення 2/3 депутатів від загального складу ради, воно набере чинності (ч.4 ст.59 закону).

Положенням статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни з будь-якого питання, що є компетенцією органу місцевого самоврядування, дано офіційне тлумачення в рішенні Конституційного Суду від 16.04.2009 №7-рп/2009. Зокрема, в абзаці 3 пункту 3 цього акта зазначено, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу й самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Аналізуючи викладене, суд робить висновок про те, що будь-яка дія з боку ОМС має бути чітко передбачена тією чи іншою нормою закону, а отже, необхідно шукати повноваження щодо скасування власних рішень з надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та їх скасування.

Абзацами 5 та 6 пункту 5 рішення Конституційного Суду роз`яснено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування та громадянами, що породжує в громадян упевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Як встановив суд, рішення сесії Ленковецької сільської ради 24.07.2020 №21 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" стосується прав і обов`язків позивача, як громадянина та є актом ненормативного характеру та застосовується одноразово й після реалізації вичерпало свою дію.

Оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування є ненормативним правовим актом одноразового застосування і вичерпало свою дію фактом його виконання. При цьому позивач заперечує проти припинення цих правовідносин. Саме тому орган місцевого самоврядування, не вправі приймати рішення, що буде повністю або частково змінювати дію раніше прийнятого акта індивідуальної дії, а тому, рішення сесії Ленковецької сільської ради 24.07.2020 №21 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" не могло бути скасоване радою.

За вказаних обставин спірне рішення 14.05.2021 №12 є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України у пункті 7 постанови від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування" при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов`язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права.

Відповідно до Рекомендацій №R (80) 2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 термін "дискреційне повноваження" означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Таким чином, Ленковецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області не наділена повноваженнями, за якими за конкретних фактичних обставин може діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема скасувати своє попереднє рішення чи ні.

Згідно статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 КАС України).

Враховуючи встановлені обставин, суд приходить до висновку, що позивач довів, а відповідач не спростував правомірність заявлених позовних вимог, тому, наявні правові підстави для їх задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач позовній заяві просив стягнути витрати на правничу допомогу, однак 21.09.2021 подав клопотання про залишення без розгляду поданого клопотання у зв`язку з необґрунтованістю. За результатом розгляду поданого клопотання суд протокольною ухвалою залишив без розгляду заяву про відшкодування витрат на правову допомогу.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 908,00 грн., судові витрати необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Ленковецької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення №12 восьмої сесії Ленковецької сільської ради від 21.05.2021, яким скасовано підпункт 14 пункту 1 рішення Ленковецької сільської ради №21 від 24.07.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Ленковецької сільської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 вересня 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Ленковецька сільська рада (вул. Коськовецька, 53, с.Ленківці, Шепетівський район, Хмельницька область, 30443 , код ЄДРПОУ - 21315096)

Головуючий суддя В.В. Матущак