Справа № 237/2469/21
Суддя: Медведський М. Д.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа номер 237/2469/21
Номер провадження 2-а/237/39/21
РІШЕННЯ
Іменем України

10.08.21 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

при секретарі Сідаш О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Курахове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України військова частина НОМЕР_1 лейтенанта Васерука Євгена Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України військова частина НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 01.07.2021 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Згідно цієї постанови, ОСОБА_1 пояснила, що 09.03.2020 року вона виїхала з контрольованої території України до тимчасово окупованої території України через КПВВ «Мар`їнка». Так, 01.07.2021 о 12:00 здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України до РФ на напрямку н.п. «Новоазовськ» - н.п. «Весело-Вознесенка» (РФ) в районі н.п. «Новоазовськ», чим порушила п. 3 Порядку в`їзду осіб переміщених товарів на ТОТ у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2019 року за № 815, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, у зв`язку з чим на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. Вважає цю постанову необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки постанова не містить об`єктивних та переконливих відомостей, що 01.07.2021 року вона здійснила перетин державного кордону України з тимчасово окупованої території до РФ через тимчасово недіючий пункт пропуску через державний кордон України «Мілове», такі відомості взагалі відсутні. Вважає, що зазначені відомості прикордонники вигадали та внесли до постанови, мотивуючи тим, що в їх базах відсутня інформація про перетин нею кордону України в сторону РФ. Про вказане формулювання порушення нею порядку перетину державного кордону ОСОБА_1 стало відомо лише після того, як склали протокол та вручили їй другий примірник постанови під підпис. Вона не погоджувалась з даною постановою, просила надати їй можливість скористатися правовою допомогою адвоката, однак їй було відмовлено та попереджено, що її взагалі не пропустять на територію України. З зазначених підстав просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 014250/21 від 01.07.2021 року та закрити провадження в справі.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 05.08.2021 року надіслав відзив на адміністративний позов про скасування постанови від 01.07. 2021 року, просив у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Дослідивши додану до матеріалів справи копію постанови № 014250/21 від 01.07.2021 року, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 171-2 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст. 208 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення № 014250/21 від 01.07.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700,00 гривень.

З постанови слідує, що 01.07.2021 року о 23 годині 40 хвилин під час прикордонного контролю в пункті пропуску «Мілове» прикордонним нарядом «ПД» було встановлено, що ОСОБА_1 01.07.2021 року приблизно о 12 годині 00 хвилин на напрямку н.п. Новоазовськ (ТОТ України) н.п. Весело-Вознесенка (РФ) перетнула державний кордон України з ТОТ до Російської Федерації, чим порушила вимоги пункту 3Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 815 «Про порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій»,чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, ч. 1 ст. 204-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, зокрема, на Закон України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».
Відповідно до частин 1 та 3 статті 12 цього Закону, в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.
Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.
28.11.2019р. набрав чинності Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019р. № 815 (далі Порядок № 815).
Відповідно до п. 1 Порядку № 815, він визначає процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій.
Дія цього Порядку № 815 поширюється на всіх фізичних та юридичних осіб, які здійснюють такий в`їзд/виїзд і переміщення товарів через контрольні пункти в`їзду-виїзду, контрольні пункти в`їзду-виїзду на залізниці.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 815 (в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій, здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку.
Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.
Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.
З визначення термінів, викладених в пункті 2 Порядку № 815 вбачається, що контрольний пункт в`їзду/виїзду - це комплекс будівель, спеціальних, інженерних споруд і технічних засобів, розташованих на спеціально визначеній земельній ділянці, де здійснюються заходи контролю в`їзду-виїзду осіб, транспортних засобів та товарів, які переміщуються на тимчасово окуповані території та з таких територій.
Лінія розмежування - умовна лінія на місцевості між тимчасово окупованими територіями та контрольованими територіями, яка проходить по передньому краю передових позицій об`єднаних сил;
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що положення Порядку № 815 визначають правила в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду з них виключно через контрольні пункти, які розташовані на спеціально визначеній земельній ділянці в межах лінії розмежування, при цьому такі контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.
Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП виключно у разі переміщення саме через лінію розмежування поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, на позивача накладено стягнення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП за перетинання державного кордону через непрацюючий пункт пропуску н.п. Новоазовськ (ТОТ України) н.п. Весело-Вознесенка (РФ).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний кордон України», державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.
Згідно з частинами 1 та 3 статті 9 цього Закону, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
Стаття 35 Закону України «Про державний кордон України» передбачає, що особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.
Зокрема, стаття 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.
Таким чином, незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, оскільки положення Порядку № 815 забороняють в`їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону.
Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Отже, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови № 014250/21 від 01.07.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.
За положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За матеріалами справи при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 475,80 грн.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволено, ухвалене нове на його користь, то понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі, який встановлено законодавством, на суму 475,80мають бути присуджені на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 139, 192, 245, 246, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України військова частина НОМЕР_1 лейтенанта Васерука Євгена Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії № 014250/21 від 01.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , справу провадженням закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Луганського прикордонного загону Державної прикордонної служби (, м. Лисичанськ, пр.. Перемоги, 58) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 475,80 (чотириста сімдесят п`ять) грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарг рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя М.Д. Медведський

Дата документу 10.08.2021 року