Справа № 420/10982/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "ПРОМЗБУТСЕРВІС" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства "ПРОМЗБУТСЕРВІС" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 02.06.2021 р. №UА500000/2021/000005/2; визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.06.2021р. № UА 500080/2021/00045.

Ухвалою суду від 28.07.2021р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що 18 листопада 2020 року між позивачем та NAKATOMI TRADING CO., LTD. укладено контракт від 18.11.2020р. № NAK2020UA та додаток №5 від 18.01.2021р. до контракту від 18.11.2020р. № NAK2020UA, відповідно до яких позивач купує у NAKATOMI TRADING CO., LTD. перебувавший у використанні транспортний засіб BMW ALPINA ВЗ 2003 року випуску номер кузова НОМЕР_1 за ціною 4 080,00 доларів США. Позивач зазначив, що з метою доставки зазначеного автомобіля на територію України між позивачем та ТОВ«Транс Хоуп Груп» було укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 2020/11/18 від 18.11.2020р. Позивач вказав, що 26 квітня 2021 року ТОВ«Транс Хоуп Груп» виставило рахунок-фактуру №СФ- 00000125 на оплату витрат морського фрахту Японія-Україна на суму 32 266,24 грн. та 26 квітня 2021 року позивач здійснив оплату фрахту за перевезення та зазначив вказану суму як складову митної вартості товару. Позивач зазначив, що 21 травня 2021 року ним подано електрону митну декларацію UA500080/2021/006908 на автомобіль легковий, перебувавший у користуванні - 1 шт. марки - BMW ALPINA, модель - ВЗ, номер кузова НОМЕР_1 , 2003 року виготовлення з бензиновим двигуном, робочим об`ємом циліндрів -3346 куб. см. та митна вартість товару визначена декларантом із застосуванням основного методу - за ціною контракту, яку було фактично сплачено та включено вартість фрахту за перевезення та додаткових витрат. Позивач, посилаючись на те, що ним було подано до митного органу всі необхідні документи для визначення митної вартості товарів, а відповідачем не встановлено конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товарів за ціною договору, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи, відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України від 13.03.2012р. N4495-VI митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ч.1 ст.54 МКУ визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

ч.2 ст.53 МКУ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що між Приватним підприємством "ПРОМЗБУТСЕРВІС" та NAKATOMI TRADING CO., LTD. укладено контракт від 18.11.2020р. № NAK2020UA, згідно п.1.1. продавець продає, а покупець отримує перебувавший у використанні автомобіль у кількості, асортименті та за цінами зазначеними в додатках контракту (а.с.10-11).

Відповідно до додатку №5 від 18.01.2021р. до контракту від 18.11.2020р. №NAK2020UA, сторони погодили, що Приватне підприємство "ПРОМЗБУТСЕРВІС" купує у NAKATOMI TRADING CO., LTD. бувший у використанні транспортний засіб BMW ALPINA ВЗ 2003 року випуску номер кузова НОМЕР_1 за ціною 4 080,00 доларів США (а.с.12).

21 травня 2021 року Приватним підприємством "ПРОМЗБУТСЕРВІС" подано електрону митну декларацію UA500080/2021/006908 на автомобіль легковий, бувший у користуванні - 1 шт. марки - BMW ALPINA, модель - ВЗ, номер кузова НОМЕР_1 , 2003 року виготовлення з бензиновим двигуном, робочим об`ємом циліндрів -3346 куб. см. Митна вартість товару визначена декларантом із застосуванням основного методу - за ціною контракту.

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару було надано до Одеської митниці Держмитслужби копії: рахунок - фактура №IN-Y2015А від 25.02.2021р., коносамент від 09.03.2021р., автотранспортна накладна №112 від 17.05.2021р., транспортний документ перевезення від 09.03.2021р., навантажувальний документ від 07.05.2021р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 21.12.2020р., платіжний документ від 22.04.2021р., рахунок-фактура про надання транпортно-експедиційних послуг від 22.04.2021р. та платіжне доручення №750 від 26.04.2021р., документ, підтверджуючий вартість перевезення від 22.04.2021р., висновок про якісні характеристики від 20.05.2021р., контракт від 18.11.2020р. з додатками та договір про перевезення з додатками, що підтверджується карткою відмови.

Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA 500000/2021/0000050/2 від 02.06.2021р. встановлено (п.33), що наявні наступні розбіжності у наданих документах, а саме: у транспортних документах та документах, що стосуються такої складової митної вартості як перевезення товару містяться розбіжності щодо транспортного засобу: зазначено у гр.21 «AMERICA» митна декларація яка надана до митного оформлення (відповідно у домашньому коносаменті зазначено транспортний засіб «ALEXA»). Здійснювалось перевантаження вантажу на інший транспортний засіб (зміна морського транспортного засобу). Не виділені складові компоненти морського перевезення, що унеможливлює перевірити наявність витрат на організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України та включення їх до митної вартості; Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012р. № 599 до зазначених документів можуть належати; рахунок-фактура: банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг (згідно наданих товоросупровідних документів таку оплату проведено але підтверджуючих документів до митного оформлення не надавалось) та інші розбіжності. Дані документи які надано до митного оформлення не містять всіх складових митної вартості товару, внаслідок якого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Поряд з цим, у п.33 рішення про коригування митної вартості зазначено, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом шляхом обміну електронними повідомленнями було обрано другорядний метод визначення митної вартості - резервний. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час, є більшим та становить: товар №1-10 693,817дол. США/шт. (МД від 19.05.2021р. №UA204020/2021/232426), ніж рівень митної вартості, який було заявлено декларантом - 5254,748 дол. США/шт. Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару № 1 скориговано до рівня 10 693,817 дол. США/шт.

У зв`язку з викладеним, митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.06.2021р. № UА 500080/2021/00045

Згідно з ч.4 ст.54 МКУ орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається з оскаржуваного рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів підставою для витребування додаткових документів зазначено те, що надані декларантом документи містять такі розбіжності, як: у транспортних документах та документах, що стосуються такої складової митної вартості як перевезення товару містяться розбіжності щодо транспортного засобу: зазначено у гр. 21 «AMERICA» митна декларація яка надана до митного оформлення (відповідно у домашньому коносаменті зазначено транспортний засіб «ALEXA»). Здійснювалось перевантаження вантажу на інший транспортний засіб (зміна морського транспортного засобу). Не виділені складові компоненти морського перевезення, що унеможливлює перевірити наявність витрат на організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України та включення їх до митної вартості. Також зазначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012р. №599 до зазначених документів можуть належати; рахунок-фактура: банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг (згідно наданих товоросупровідних документів таку оплату проведено але підтверджуючих документів до митного оформлення не надавалось) та інші розбіжності. Дані документи які надано до митного оформлення не містять всіх складових митної вартості товару, внаслідок якого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

В свою чергу, як встановлено судом, між Приватним підприємством "ПРОМЗБУТСЕРВІС" та NAKATOMI TRADING CO., LTD. укладено контракт від 18.11.2020р. №NAK2020UA, згідно п.1.1. продавець продає, а покупець отримує перебувавший у використанні автомобіль у кількості, асортименті та за цінами зазначеними в додатках контракту (а.с.10-11).

Відповідно до додатку №5 від 18.01.2021р. до контракту від 18.11.2020р. №NAK2020UA, сторони погодили, що Приватне підприємство "ПРОМЗБУТСЕРВІС" купує у NAKATOMI TRADING CO., LTD. перебувавший у використанні транспортний засіб BMW ALPINA ВЗ 2003 року випуску номер кузова НОМЕР_1 за ціною 4 080,00 доларів США (а.с.12).

В свою чергу, між Приватним підприємством "ПРОМЗБУТСЕРВІС" ТОВ «Транс Хоуп Груп» укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування №2020/11/18 від 18.11.2020р., згідно додатку №5 до якого сторони погодили, що експедитор зобов`язується поставити транспортний засіб BMW ALPINA ВЗ, номер кузова НОМЕР_1 за ціною 4 080,00 доларів США, на умовах FOB Йокогама (а.с.14-15).

Згідно пунктів 2.1.1 та 2.1.2 договору на транспортне-експедиційне обслуговування від 18.11.2020р. №2020/11/18 послуги з організації вантажно-розвантажувальних робіт, представлення інтересів позивача у взаємовідносинах з перевізниками покладено на ТОВ«Транс Хоуп Груп».

Разом з тим, згідно пункту 3.2 договору від 18.11.2020р. витрати на оплату послуг третіх осіб, що залучені до виконання цього договору для експедитора є транзитними та підлягають перерахуванню на користь третіх осіб.

На підтвердження виконання вказаного договору до митного органу, зокрема, надавались: договір на транспортно-експедиційне обслуговування №2020/11/18 від 18.11.2020р. з додатком, лист «Транс Хоуп Груп» від 22.04.2021р. №0423/02 про вартість морського фрахту по перевезенню у розмірі 32266,24грн., рахунок - фактура від 22.04.2021р. на суму 32266,24грн., платіжне доручення №750 від 26.04.2021р. про сплату 32266,24грн. (а.с.14-18)

З урахуванням умов укладення договору на транспортно-експедиційне обслуговування та наданих разом із митною декларацією документами, суд приходить до висновку, що посилання митного органу на те, що дані документи які надано до митного оформлення не містять всіх складових митної вартості товару, внаслідок якого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, є помилковими та не відповідають дійсності.

Поряд з цим, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано до Одеської митниці Держмитслужби відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митною декларацією, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем зазначено, що у митного органу наявна інформація з баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС держмитслужби України, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час, є більшим та становить: товар № 1-10 693,817 дол. США/шт. (МД від 19.05.2021р. № UA204020/2021/232426), ніж рівень митної вартості, який було заявлено декларантом - 5 254,748 дол. США/шт. Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару № 1 скориговано до рівня 10 693,817 дол. США/шт.

Однак, відповідачем вказано лише номер, дату та ціну по митній декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті 55 МК України.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номеру та дати митної декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

При цьому розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за ціною контракту, так як необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 02.06.2021р. №UА500000/2021/000005/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.06.2021р. №UА500080/2021/00045.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов Приватного підприємства "ПРОМЗБУТСЕРВІС" підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Одеської митниці Держмитслужби сплаченого позивачем судового збору у розмірі 4540,00 грн.

У прохальній частині адміністративного позову представником позивача заявлено вимогу про покладення судових витрат на відповідача, із посиланням у позовній заяві про вартість послуг про надання правової допомоги у розмірі 10 000,00грн.

Згідно із п.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 ст.134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ч.3-5 ст.143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В свою чергу, суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Суд також враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, позивачем, окрім договору про надання правової допомоги адвокатом від 17 червня 2021року та платіжного доручення №844 від 18 червня 2021 року не надано документи на підтвердження обсягу виконаних робіт, наданих послуг та затраченого адвокатом Сомовою І.В. часу, що позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість вимог у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства "ПРОМЗБУТСЕРВІС" - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 02.06.2021р. №UА500000/2021/000005/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.06.2021р. № UА 500080/2021/00045.

Стягнути з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) на користь Приватного підприємства "ПРОМЗБУТСЕРВІС" (, вул. Ак. Павлова 107, м.Харків) судовий збір у розмірі 4540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень ).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра