Справа № 826/11557/18
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2021 року

Київ

справа №826/11557/18

адміністративне провадження № К/9901/17473/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

за участю секретаря судового засідання - Загороднього А.А.,

учасники справи:

представник позивача - Перепелиця А.В.,

представник відповідача - Норець В.М.,

розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року (суддя Літвінова А.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року (судді: Собків Я.М. (головуючий), Ісаєнко Ю.А., Файдюк В.В.) у справі №826/11557/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - позивач, Товариство, ПАТ«Укрнафта») звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (далі - відповідач, контролюючий орган) в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 04.04.2018 № та від 05.04.2018 за номерами: , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , .

2. Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій контролюючого органу та безпідставністю висновків акту перевірки про порушення Товариством вимог податкового законодавства, оскільки такі висновки базуються виключно на припущеннях та не підтверджені доказами.

Зокрема, позивач серед іншого посилається на протиправність вищезазначених податкових повідомлень-рішень, які відповідачем були прийняті за результатами перевірки, проведеної в період дії мораторію, введеного на підставі пункту 9 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», що набрав чинності з 01.01.2018.

Крім того позивач вказує на те, що відповідачем було невірно надано оцінку договору від 01.03.2016 №12.2/123-ін, визначивши його як договір про спільну діяльність, при цьому Офіс великих платників податків ДФС не є контролюючим органом, уповноваженим на донарахування для ПАТ «Укрнафта» рентної плати за ставкою, визначеною у пункті 252.20 статті 252 Податкового кодексу України.

Також, позивач зазначає, що контролюючим органом неправомірно визначено заниження податкового зобов`язання з акцизного податку за період січень-грудень 2015 року, оскільки ті обсяги нафтопродуктів, що реалізовані ПАТ«Укрнафта» покупцям на власних автозаправних станціях (АЗС) для їх використання у комерційних цілях не підлягали оподаткуванню акцизним податком у 2015 році, оскільки АЗС не можна розцінювати пунктом продажу нафтопродуктів виключно у роздріб покупцям (громадянам) для їх особистого (некомерційного) використання.

Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 05.04.2018 № в частині нарахувань акцизного податку та штрафних санкцій на скраплений газ позивач зазначив, що на даний час триває процедура судового оскарження висновків контролюючого органу щодо обсягу скрапленого газу на 01.03.3016, водночас відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.04.2018 №, яким визначено податкові зобов`язання до закінчення розгляду судом спору щодо визначення обсягів скрапленого газу.

Стосовно оприбуткування доходів нерезидентів "Platts" та "Aprys Menia (Russia) Limited" позивач зазначив, що доходи отримані від "Platts" не підпадають під визначення терміну «роялті» та згідно зі статтею 22 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал, дохід, який отримав "Platts" з України на підставі Генеральної угоди, звільнений від оподаткування в Україні. Аналогічні твердження застосовуються і до нерезидента "Aprys Menia (Russia) Limited" з урахуванням приписів Конвенції між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податкових ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, при цьому, навіть якщо доходи, отримані "Aprys Menia (Russia) Limited" від позивача є роялті, то такі роялті можуть оподатковуватись лише у Великобританії. У позивача відсутній обов`язок щодо подання звітів про виплачені доходи.

Також позивач вважає безпідставним висновок контролюючого органу щодо порушення ним статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», оскільки ПАТ «Укрнафта» звернулось до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом за контрактом від 16.09.2014 №194/2014 про стягнення заборгованості за експортований 02.03.2015 товар на суму 1 114 764,80 євро у межах строку, встановленого Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», з урахуванням положень частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України, а саме - в перший робочий день.

Стосовно оприбуткування надходжень готівки позивач, з посиланням на практику Верховного Суду, відмітив, що застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки, можливе лише в межах строків, визначених статтею 250 Господарського кодексу України, а тому застосування штрафних санкцій після закінчення одного року з дня вчинення правопорушення, тобто поза межами строків, передбачених статтею 250 Господарського кодексу України є неправомірним. Крім того, технічні помилки, допущені під час здійснення процедури обліку готівки, не доводять факту неоприбуткування готівки в касі підприємства.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року, позов Товариства задоволено в повному обсязі, оскаржувані податкові повідомлення - рішення визнано протиправними та скасовано.

4. Рішення судів обґрунтовані безпідставністю висновків контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Суди при прийнятті рішень, зокрема, дійшли висновку, що контролюючим органом в порушення вимог законодавства безпідставно вчинялися дії з проведення документальної планової перевірки ПАТ «Укрнафта» (починаючи з 09.01.2018) у період дії мораторію на проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, який було продовжено до 31.12.2018.

Щодо визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 05.04.2018 №, № та №, які були прийняті контролюючим органом за порушення позивачем порядку правильності нарахування та сплати рентної плати за користування надрами для видобування природного газу, суди дійшли висновку про відсутність у відповідача права змінювати суть договору від 01.03.2016 №12.2/123-ін з міркувань лише фіскальної доцільності, а визначений в статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» принцип превалювання сутності над формою, є виключно принципом бухгалтерського, а не податкового обліку. Крім того, договір від 01.03.2016 №12.2/123-ін не перебуває на окремому податковому обліку, для якого в розділі ІХ Податкового кодексу України передбачені особливості оподаткування рентної платою.

В частині визнання протиправними та скасування оскаржуваних 402 податкових повідомлень-рішень від 05 квітня 2018 року, які були прийняті контролюючим органом у зв`язку з заниженням позивачем суми акцизного податку, який підлягає сплаті за період січень-грудень 2015 року, суди виходили з того, що лише починаючи з 2016 будь-які операції з продажу пального, зокрема через АЗС, оподатковуються акцизним податком, незважаючи на правовий статус покупця та незважаючи на мету, з якою пальне придбається - задоволення особистих (некомерційних) потреб чи з метою комерційного використання (використання в господарській діяльності), натомість за нормами чинного законодавства у 2015 році, продаж нафтопродуктів суб`єктам господарювання для їх використання у підприємницькій діяльності не може тлумачитись як роздрібна торгівля нафтопродуктами і такі операції не підлягали оподаткуванню акцизом. Таким чином, оскільки продаж нафтопродуктів суб`єктам господарювання для їх використання у підприємницькій діяльності не може тлумачитись як роздрібна торгівля нафтопродуктами, а матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ ПТФ «Авіас» є кінцевим роздрібним споживачем палива, суди дійшли висновку про безпідставність тверджень контролюючого органу щодо заниження ПАТ «Укрнафта» акцизного податку за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, а відповідно оскаржувані 402 податкові повідомлення-рішення від 05 квітня 2018 року є протиправними.

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 05.04.2018 № ,яке прийняте у зв`язку з перевищенням позивачем обсягів реалізованого пального над обсягами обчисленими, відповідно до пункту 232.3 статті 232 Податкового кодексу України, без реєстрації відповідних заявок на поповнення обсягу залишку пального в СЕАРП, суди виходили з обставин, що були встановленні постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі № 826/2513/17.

В частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача від 05.04.2018 №, суди виходили з того, що за умовами Генеральної угоди Platts позивачу було надано ліцензію на доступ і використання продуктів і послуг «для внутрішніх цілей в ході звичайного здійснення комерційної діяльності», водночас, доказів того, що нерезидентом Platts було надано ПАТ «Укрнафта» додаткову ліцензію, відповідно до пункту «С» «Обмеження подальшого розповсюдження: Дані в формі таблиць, Текст, Графічні зображення» контролюючим органом надано не було. При цьому позивачем також до перевірки було надано відповідну довідку на підтвердження статусу податкового резидента США компанії «McGRAW Hill Financial» від 23.02.2015, виданого Службою внутрішніх доходів Міністерства фінансів Сполучених Штатів Америки та апостильованою Міністерством фінансів США 06.03.2015. Вказане свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення відповідача від 05.04.2018 №.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 05.04.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення ним вимог пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України внаслідок неподання до податкових органів розрахунків (звітів) податкових зобов`язань нерезидентів «Аргус Медіа (Russia) Limited» (Великобританія), «Platts» (підрозділ компанії «McGRAW Hill Financial» (США), якими отримано доходи із джерелом їх походження з України, суди дійшли висновку, що за звітний період, який перевірявся, ПАТ «Укрнафта» не утримувало та не сплачувало до бюджету податок на доходи нерезидентів «Аргус Медіа (Russia) Limited» (Великобританія), Platts (підрозділ компанії «McGRAW Hill Financial» (США)), а тому у позивача був відсутній обов`язок подавати контролюючому органу звіт про виплачені доходи.

Щодо порушення позивачем вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», у зв`язку з чим прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.04.2018 №, яким нараховано пеню у розмірі 76 698, 54 грн, суди також дійшли висновку про безпідставність зазначеного податкового повідомлення-рішення, оскільки позивач був позбавлений можливості звернутись з позовом про стягнення заборгованості за контрактом №194/2014 до МКАС при ТПП України саме 31.05.2015 (останній день для зарахування виручки в іноземній валюті) з огляду на те, що 31.05.2015 (неділя) є святковим днем (Трійця), а тому позивач з урахуванням положень частини третьої статті 67 Кодексу законів про працю України та статті 73 Кодексу законів про працю України (01.06.2015 (понеділок) визначено вихідним днем) правомірно звернувся до МКАС при ТТП 02.06.2015.

В частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача від 04.04.2018 № рішення судів обґрунтовано, зокрема тим, що порушення правил здійснення господарської діяльності за неоприбуткування (неповного оприбуткування) готівки мали місце саме у період з 14.08.2015 по 27.07.2016 тоді як штрафні (фінансові) санкції відповідачем було застосовано 04.04.2018, тобто поза межами річного строку для застосування адміністративно-господарських санкцій за зазначені порушення, що визначено статті 250 Господарського Кодексу України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства в повному обсязі.

6. Касаційний розгляд справи проведено в судовому засіданні відповідно до статті 344 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фахівцями контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Укрнафта» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, в ході якої зафіксовано порушення позивачем вимог:

- підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента «Platts», підрозділ компанії «McGRAW Hill Financial» за 2015 рік у сумі 788 806,82 грн;

- пункту 46.1 статті 46 Податкового Кодексу України внаслідок неподання до податкових органів розрахунки (звіти) податкових зобов`язань нерезидентів «Аргус Медіа (Russia) Limited» (Великобританія), «Platts», підрозділ компанії «McGRAW Hill Financial» (США), якими отримано доходи, із джерелом їх походження з України (додаток ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) за 2015 рік;

- підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214, пункту 216.9 статті 216 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з акцизного податку в сумі 129 688 980,00 грн;

- підпункту 213.1.12 пункту 213.1 статті 213, підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215, пункту 216.1 статті 216, підпункту 222.1.1пункту 222.1 статті 222, пункту 223.1 статті 223, пункту 232.3 статті 232 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено заниження, суми акцизного податку, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 19 665 633 грн;

- пункту 252.20 статті 252 Податкового кодексу України, що призвело до заниження рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за період березень - грудень 2016 року на загальну суму 1 134 662 231,95 грн;

- статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині несвоєчасно отриманої валютної виручки за реалізовані товари;

- пункту 2.6 глави 2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004, а саме: пункту 2.6 - не оприбуткування та несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів в книгах обліку розрахункових операцій, в день її фактичного надходження, в сумі 160 820,56 грн.

За наслідками перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби складено акт від 16.03.2018 №388/28-10-14-01/00135390 (далі - акт перевірки), на підставі якого прийнято 426 податкових повідомлень-рішень.

За результатом адміністративного оскарження ПАТ «Укрнафта» 426 податкових повідомлень-рішень, Державною фіскальною службою України було прийнято рішення від 21.06.2018 №21267/6/99-99-11-01-02-25, за змістом якого 410 податкових повідомлень-рішень залишено без змін, а саме від 04.04.2018 № (штрафні (фінансові) санкції - 804 102,80 грн) та від 05.04.2018:

1. № - рентна плата за користування надрами для видобування природного газу (податкове зобов`язання - 773 436 844,22 грн, штрафні (фінансові) санкції - 193 359 211,06 грн);

2. № - рентна плата за користування надрами для видобування природного газу (податкове зобов`язання - 267 820 751,75 грн, штрафні (фінансові) санкції - 66 955 187,94 грн);

3. № - рентна плата за користування надрами для видобування природного газу (податкове зобов`язання - 93 404 635,98 грн, штрафні (фінансові) санкції - 23 351 158,98 грн);

4. №001001405 - акцизний податок (податкове зобов`язання - 73 384,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 36 692,00 грн);

5. № (податкове зобов`язання - 395 140,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 197 570,00 грн);

6. № (податкове зобов`язання - 266 097,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 133 049,00 грн);

7. № (податкове зобов`язання - 356 007,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 178 003,00 грн);

8. № (податкове зобов`язання - 46 320,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 23 160,00 грн);

9. № (податкове зобов`язання - 279 340,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 139670,00 грн);

10. № (податкове зобов`язання - 689 370,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 344 685,00 грн);

11. № (податкове зобов`язання - 139 251,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 69 626,00 грн);

12. № (податкове зобов`язання - 1 800 211,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 900 106,00 грн);

13. № (податкове зобов`язання - 153 675,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 76 838,00 грн);

14. № (податкове зобов`язання - 352 889,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 176 445,00 грн);

15. № (податкове зобов`язання - 128 935,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 64 468,00 грн);

16. № (податкове зобов`язання - 122 487,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 61 244,00 грн);

17. № (податкове зобов`язання - 255 310,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 127 655,00 грн);

18. № (податкове зобов`язання - 361 715,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 180 858,00 грн);

19. № (податкове зобов`язання - 183 746,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 91 873,00 грн);

20. № (податкове зобов`язання - 42 352,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 21 176,00 грн)

21. № (податкове зобов`язання - 258 305,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 129 153,00 грн);

22. № (податкове зобов`язання - 286 484,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 143 242,00 грн);

23. № (податкове зобов`язання - 239 830,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 119 915,00 грн);

24. № (податкове зобов`язання - 89 641,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 821,00 грн);

25. № (податкове зобов`язання - 162 659,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 81 330,00 грн);

26. № (податкове зобов`язання - 106 279,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 53 140,00 грн);

27. № (податкове зобов`язання - 84 236,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 42 118,00 грн);

28. № (податкове зобов`язання - 106 009,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 53 005,00 грн);

29. № (податкове зобов`язання - 97 448,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 48 724,00 грн);

30. № (податкове зобов`язання - 829 896,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 414 948,00 грн);

31. № (податкове зобов`язання - 1 072 152,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 536 076,00 грн);

32. № (податкове зобов`язання - 99 810,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 49 905,00 грн);

33. № (податкове зобов`язання - 300 588,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 150 294,00 грн);

34. № (податкове зобов`язання - 231 523,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 115 762,00 грн);

35. № (податкове зобов`язання - 196 902,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 98 451,00 грн);

36. № (податкове зобов`язання - 93 778,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 46 889,00 грн);

37. № (податкове зобов`язання - 20 576,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 10 288,00 грн);

38. № (податкове зобов`язання - 214 488,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 107 244,00 грн);

39. № (податкове зобов`язання - 65 467,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 734,00 грн);

40. № (податкове зобов`язання - 70 987,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 35 494,00 грн);

41. № (податкове зобов`язання - 343 865,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 171 933,00 грн);

42. № (податкове зобов`язання - 95 719,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 47 860,00 грн);

43. № (податкове зобов`язання - 728 157,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 364 078,00 грн);

44. № (податкове зобов`язання - 626 956,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 313 478,00 грн);

45. № (податкове зобов`язання - 76 867,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 38 434,00 грн);

46. № (податкове зобов`язання - 268 088,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 134 044,00 грн);

47. № (податкове зобов`язання - 1 481 260,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 740 630,00 грн);

48. № (податкове зобов`язання - 190 222,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 95 111,00 грн);

49. № (податкове зобов`язання - 168 037,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 84 019,00 грн);

50. №003361405 (податкове зобов`язання - 84 701,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 42 351,00 грн);

51. № (податкове зобов`язання - 545 392,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 272 696,00 грн);

52. № (податкове зобов`язання - 27 117,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 13 559,00 грн);

53. № (податкове зобов`язання - 257 532,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 128 766,00 грн);

54. № (податкове зобов`язання - 481 549,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 240 775,00 грн);

55. № (податкове зобов`язання - 407 299,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 203 650,00 грн);

56. № (податкове зобов`язання - 223 769,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 111 885,00 грн);

57. № (податкове зобов`язання - 341 861,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 170 931,00 грн);

58. № (податкове зобов`язання - 145 229,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 72 615,00 грн);

59. № (податкове зобов`язання - 20 910,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 10 455,00 грн);

60. № (податкове зобов`язання - 155 249,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 77 625,00 грн);

61. № (податкове зобов`язання - 463 318,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 231 659,00 грн);

62. № (податкове зобов`язання - 269 700,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 134 850,00 грн);

63. № (податкове зобов`язання - 305 447,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 152 724,00 грн);

64. № (податкове зобов`язання - 93 073,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 46 537,00 грн);

65. № (податкове зобов`язання - 3 065 296,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 1 532 648,00 грн);

66. № (податкове зобов`язання - 300 214,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 150 107,00 грн);

67. № (податкове зобов`язання - 204 589,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 102 295,00 грн);

68. № (податкове зобов`язання - 138 380,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 69 190,00 грн);

69. № (податкове зобов`язання - 6 658,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 3 329,00 грн);

70. № (податкове зобов`язання - 386 475,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 193 238,00 грн);

71. № (податкове зобов`язання - 494 167,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 247 084,00 грн);

72. № (податкове зобов`язання - 394 883,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 187 442,00 грн);

73. № (податкове зобов`язання - 75 417,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 37 709,00 грн);

74. № (податкове зобов`язання - 295 851,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 147 926,00 грн);

75. № (податкове зобов`язання - 585 181,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 292 591,00 грн);

76. № (податкове зобов`язання - 65 655,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 828,00 грн);

77. № (податкове зобов`язання - 39 414,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 19 707,00 грн);

78. № (податкове зобов`язання - 218 334,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 109 167,00 грн);

79. № (податкове зобов`язання - 111 893,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 55 947,00 грн);

80. № (податкове зобов`язання - 302 148,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 151 074,00 грн);

81. № (податкове зобов`язання - 274 487,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 137 244,00 грн);

82. № (податкове зобов`язання - 155 496,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 77 748,00 грн);

83. № (податкове зобов`язання - 99 858,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 49 926,00 грн);

84. № (податкове зобов`язання - 89 131,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 566,00 грн);

85. № (податкове зобов`язання - 110 567,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 55 284,00 грн);

86. № (податкове зобов`язання - 303 024,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 151 512,00 грн);

87. № (податкове зобов`язання - 94 009,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 47 005,00 грн);

88. № (податкове зобов`язання - 83 283,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 41 641,00 грн);

89. № (податкове зобов`язання - 445 839,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 222 920,00 грн);

90. № (податкове зобов`язання - 1 977 900,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 988 950,00 грн);

91. № (податкове зобов`язання - 208 382,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 104 191,00 грн);

92. № (податкове зобов`язання - 280 158,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 140 079,00 грн);

93. № (податкове зобов`язання - 189 563,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 94 781,00 грн);

94. № (податкове зобов`язання - 137 896,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 68 948,00 грн);

95. № (податкове зобов`язання - 131 907,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 65 954,00 грн);

96. № (податкове зобов`язання - 65 919,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 960,00 грн);

97. № (податкове зобов`язання - 96 178,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 48 089,00 грн);

98. № (податкове зобов`язання - 289 554,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 144 777,00 грн);

99. № (податкове зобов`язання - 342 980,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 171 490,00 грн);

100. №00044014(податкове зобов`язання - 212 273,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 106 137,00 грн);

101. № (податкове зобов`язання - 231 904,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 115 952,00 грн);

102. № (податкове зобов`язання - 74 618,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 37 309,00 грн);

103. № (податкове зобов`язання - 92 524,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 46 262,00 грн);

104. № (податкове зобов`язання - 106 017,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 53 009,00 грн);

105. № (податкове зобов`язання - 163 377,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 81 689,00 грн);

106. № (податкове зобов`язання - 38 912,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 19 456,00 грн);

107. № (податкове зобов`язання - 284 410,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 142 205,00 грн);

108. № (податкове зобов`язання - 43 847,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 21 924,00 грн);

109. № (податкове зобов`язання - 60 815,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 30 408,00 грн);

110. № (податкове зобов`язання - 62 377,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 31 189,00 грн);

111. № (податкове зобов`язання - 32 390,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 16 195,00 грн);

112. № (податкове зобов`язання - 112 755,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 56 378,00 грн);

113. № (податкове зобов`язання - 267 590,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 133 795,00 грн);

114. № (податкове зобов`язання - 134 330,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 67 165,00 грн);

115. № (податкове зобов`язання - 99 017,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 45 509,00 грн);

116. № (податкове зобов`язання - 65 738,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 869,00 грн);

117. № (податкове зобов`язання - 64 712,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 356,00 грн);

118. № (податкове зобов`язання - 693 421,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 346 711,00 грн);

119. № (податкове зобов`язання - 271 215,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 135 608,00 грн);

120. № (податкове зобов`язання - 314 746,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 157 373,00 грн);

121. № (податкове зобов`язання - 48 901,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 24 451,00 грн);

122. № (податкове зобов`язання - 343 302,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 171 651,00 грн);

123. № (податкове зобов`язання - 15 344,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 7 672,00 грн);

124. № (податкове зобов`язання - 163 567,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 81 784,00 грн);

125. № (податкове зобов`язання - 132 257,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 66 129,00 грн);

126. № (податкове зобов`язання - 95 665,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 47 833,00 грн);

127. № (податкове зобов`язання - 67 575,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 33 788,00 грн);

128. № (податкове зобов`язання - 248 369,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 124 185,00 грн);

129. № (податкове зобов`язання - 138 220,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 69 110,00 грн);

130. № (податкове зобов`язання - 150 420,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 75 210,00 грн);

131. № (податкове зобов`язання - 789 883,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 394 942,00 грн);

132. № (податкове зобов`язання - 27 969,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 13 985,00 грн);

133. № (податкове зобов`язання - 293 213,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 146 607,00 грн);

134. № (податкове зобов`язання - 805 871,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 402 936,00 грн);

135. № (податкове зобов`язання - 365 933,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 182 267,00 грн);

136. № (податкове зобов`язання - 89 342,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 671,00 грн);

137. № (податкове зобов`язання - 77 223,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 38 612,00 грн);

138. № (податкове зобов`язання - 1 650 924,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 825 462,00 грн);

139. № (податкове зобов`язання - 178 728,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 89 364,00 грн);

140. № (податкове зобов`язання - 111 261,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 66 631,00 грн);

141. № (податкове зобов`язання - 73 545,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 36 773,00 грн);

142. № (податкове зобов`язання - 560 107,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 280 054,00 грн);

143. № (податкове зобов`язання - 221 141,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 110 571,00 грн);

144. № (податкове зобов`язання - 250 133,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 125 067,00 грн);

145. № (податкове зобов`язання - 114 335,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 57 168,00 грн);

146. № (податкове зобов`язання - 56 634,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 28 317,00 грн);

147. № (податкове зобов`язання - 97 369,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 48 685,00 грн);

148. № (податкове зобов`язання - 41 734,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 20 867,00 грн) ;

149. № (податкове зобов`язання - 106 507,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 53 254,00 грн);

150. № (податкове зобов`язання - 127 705,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 63 853,00 грн);

151. № (податкове зобов`язання - 129 539,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 64 770,00 грн);

152. № (податкове зобов`язання - 372 952,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 186 476,00 грн);

153. № (податкове зобов`язання - 501 749,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 250 875,00 грн);

154. № (податкове зобов`язання - 308 353,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 154 177,00 грн);

155. № (податкове зобов`язання - 179 835,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 899 918,00 грн);

156. № (податкове зобов`язання - 1 515 797,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 757 899,00 грн);

157. № (податкове зобов`язання - 195 310,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 97 655,00 грн);

158. № (податкове зобов`язання - 148 733,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 74 367,00 грн);

159. № (податкове зобов`язання - 345 439,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 172 719,00 грн);

160. № (податкове зобов`язання - 404 917,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 202 459,00 грн);

161. № (податкове зобов`язання - 584 254,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 292 127,00 грн);

162. № (податкове зобов`язання - 164 982,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 82 491,00 грн);

163. № (податкове зобов`язання - 77 210,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 38 605,00 грн);

164. № (податкове зобов`язання - 146 916,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 73 458,00 грн);

165. № (податкове зобов`язання - 45 543,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 22 772,00 грн);

166. № (податкове зобов`язання - 612 880,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 306 440,00 грн);

167. № (податкове зобов`язання - 275 576,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 137 788,00 грн);

168. № (податкове зобов`язання - 102 705,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 51 353,00 грн);

169. № (податкове зобов`язання - 113 456,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 56 728,00 грн);

170. № (податкове зобов`язання - 111 638,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 55 819,00 грн);

171. № (податкове зобов`язання - 7 807,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 3 903,00 грн);

172. № (податкове зобов`язання - 209 990,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 104 995,00 грн);

173. № (податкове зобов`язання - 197 514,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 98 757,00 грн);

174. № (податкове зобов`язання - 203 420,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 101 710,00 грн);

175. № (податкове зобов`язання - 599 547,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 299 774,00 грн);

176. № (податкове зобов`язання - 800 841,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 400 421,00 грн);

177. № (податкове зобов`язання - 579 850,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 289 925,00 грн);

178. № (податкове зобов`язання - 89 433,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 717,00 грн);

179. № (податкове зобов`язання - 73 340,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 36 670,00 грн);

180. № (податкове зобов`язання - 65 924,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 962,00 грн);

181. № (податкове зобов`язання - 105 293,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 52 647,00 грн);

182. № (податкове зобов`язання - 253 237,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 126 619,00 грн);

183. № (податкове зобов`язання - 709 764,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 354 882,00 грн);

184. № (податкове зобов`язання - 99 027,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 45 514,00 грн);

185. № (податкове зобов`язання - 133 365,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 66 683,00 грн);

186. № (податкове зобов`язання - 220 117,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 110 059,00 грн);

187. № (податкове зобов`язання - 103 377,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 51 689,00 грн);

188. № (податкове зобов`язання - 1 801 241,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 900 621,00 грн);

189. № (податкове зобов`язання - 328 799,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 164 400,00 грн);

190. № (податкове зобов`язання - 247 299,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 123 650,00 грн);

191. № (податкове зобов`язання - 202 596,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 101 298,00 грн);

192. № (податкове зобов`язання - 229 046,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 114 523,00 грн);

193. № (податкове зобов`язання - 77 870,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 38 935,00 грн);

194. № (податкове зобов`язання - 210 133,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 105 067,00 грн);

195. № (податкове зобов`язання - 37 248,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 189 124,00 грн);

196. № (податкове зобов`язання - 603404,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 301 702,00 грн);

197. № (податкове зобов`язання - 94 784,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 47 392,00 грн);

198. № (податкове зобов`язання - 64 146,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 073,00 грн);

199. № (податкове зобов`язання - 1 157 662,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 578 831,00 грн);

200. № (податкове зобов`язання - 109 350,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 54 675,00 грн);

201. № (податкове зобов`язання - 199 609,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 99 805,00 грн);

202. № (податкове зобов`язання - 222 373,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 111 187,00 грн);

203. № (податкове зобов`язання - 313 767,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 156 884,00 грн);

204. № (податкове зобов`язання - 103 566,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 51 783,00 грн);

205. № (податкове зобов`язання - 231 152,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 115 576,00 грн);

206. № (податкове зобов`язання - 98 771,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 49 386,00 грн);

207. № (податкове зобов`язання - 341 540,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 170 770,00 грн);

208. № (податкове зобов`язання - 1 389 931,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 696 966,00 грн);

209. № (податкове зобов`язання - 167 805,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 83 903,00 грн);

210. № (податкове зобов`язання - 171 637,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 85 819,00 грн);

211. № (податкове зобов`язання - 135 213,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 67 607,00 грн);

212. № (податкове зобов`язання - 758 726,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 379 363,00 грн);

213. № (податкове зобов`язання - 135 480,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 67 740,00 грн);

214. № (податкове зобов`язання - 109 952,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 54 976,00 грн);

215. № (податкове зобов`язання - 157 666,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 78 833,00 грн);

216. № (податкове зобов`язання - 422 475,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 211 238,00 грн);

217. № (податкове зобов`язання - 45 316,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 22 658,00 грн);

218. № (податкове зобов`язання - 1 078 494,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 539 247,00 грн);

219. № (податкове зобов`язання - 7 980,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 3 990,00 грн);

220. № (податкове зобов`язання - 127 417,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 63 709,00 грн);

221. № (податкове зобов`язання - 159 326,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 79 663,00 грн);

222. № (податкове зобов`язання - 302 400,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 151 200,00 грн);

223. № (податкове зобов`язання - 104 474,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 52 237,00 грн);

224. № (податкове зобов`язання - 458 422,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 229 211,00 грн);

225. № (податкове зобов`язання - 157 353,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 78 677,00 грн);

226. № (податкове зобов`язання - 167 554,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 83 777,00 грн);

227. № (податкове зобов`язання - 999 606,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 499 803,00 грн);

228. № (податкове зобов`язання - 87 693,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 43 847,00 грн);

229. № (податкове зобов`язання - 194 268,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 97 134,00 грн);

230. № (податкове зобов`язання - 340319,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 170 160,00 грн);

231. № (податкове зобов`язання - 145 416,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 72 708,00 грн);

232. № (податкове зобов`язання - 110 667,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 55 334,00 грн);

233. № (податкове зобов`язання - 505 481,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 252 741,00 грн);

234. № (податкове зобов`язання - 968 528,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 484 264,00 грн);

235. № (податкове зобов`язання - 201 781,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 100 891,00 грн);

236. № (податкове зобов`язання - 179 358,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 89 679,00 грн);

237. № (податкове зобов`язання - 120 511,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 60 256,00 грн);

238. № (податкове зобов`язання - 1 327 107,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 663 554,00 грн);

239. № (податкове зобов`язання - 304 594,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 152 297,00 грн);

240. № (податкове зобов`язання - 63 451,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 31 725,00 грн);

241. № (податкове зобов`язання - 390 924,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 195 462,00 грн);

242. № (податкове зобов`язання - 209 790,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 104 895,00 грн);

243. № (податкове зобов`язання - 689 837,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 344 919,00 грн);

244. № (податкове зобов`язання - 404 712,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 202 356,00 грн);

245. № (податкове зобов`язання - 246 543,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 123 272,00 грн);

246. № (податкове зобов`язання - 258 054,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 129 027,00 грн);

247. № (податкове зобов`язання - 116 795,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 58 398,00 грн);

248. № (податкове зобов`язання - 429 335,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 214 668,00 грн);

249. № (податкове зобов`язання - 88 797,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 399,00 грн);

250. № (податкове зобов`язання - 176 601,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 88 301,00 грн);

251. № (податкове зобов`язання - 174 310,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 87 155,00 грн);

252. № (податкове зобов`язання - 47 365,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 23 683,00 грн);

253. № (податкове зобов`язання - 377 550,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 188 775,00 грн);

254. № (податкове зобов`язання - 65 730,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 865,00 грн);

255. № (податкове зобов`язання - 80 598,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 40 299,00 грн);

256. № (податкове зобов`язання - 156 883,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 78 442,00 грн);

257. № (податкове зобов`язання - 215 107,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 107 554,00 грн);

258. № (податкове зобов`язання - 1 254 314,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 627 157,00 грн);

259. № (податкове зобов`язання - 244 716,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 122 358,00 грн);

260. № (податкове зобов`язання - 275 561,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 137 781,00 грн);

261. № (податкове зобов`язання - 332 623,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 166 312,00 грн);

262. № (податкове зобов`язання - 180 794,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 90 397,00 грн);

263. № (податкове зобов`язання - 263 163,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 131 582,00 грн);

264. № (податкове зобов`язання - 1 014 119,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 507 060,00 грн);

265. № (податкове зобов`язання - 796 363,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 398 182,00 грн);

266. № (податкове зобов`язання - 88 860,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 430,00 грн);

267. № (податкове зобов`язання - 835 521,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 417 761,00 грн);

268. № (податкове зобов`язання - 248 161,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 124 081,00 грн);

269. № (податкове зобов`язання - 155 860,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 77 930,00 грн);

270. № (податкове зобов`язання - 88 025,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 013,00 грн);

271. № (податкове зобов`язання - 102 658,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 51 329,00 грн);

272. № (податкове зобов`язання - 843 104,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 421 552,00 грн);

273. № (податкове зобов`язання - 465 324,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 232 662,00 грн);

274. № (податкове зобов`язання - 32 423,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 16 212,00 грн);

275. № (податкове зобов`язання - 291 740,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 145 870,00 грн);

276. (податкове зобов`язання - 184 816,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 92 408,00 грн);

277. № (податкове зобов`язання - 750 861,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 375 431,00 грн);

278. № (податкове зобов`язання - 602 633,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 301 317,00 грн);

279. № (податкове зобов`язання - 210 806,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 105 403,00 грн);

280. № (податкове зобов`язання - 376 825,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 188 413,00 грн);

281. № (податкове зобов`язання - 1 400 605,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 700 303,00 грн);

282. № (податкове зобов`язання - 260 682,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 130 341,00 грн);

283. № (податкове зобов`язання - 96 285,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 48 143,00 грн);

284. № (податкове зобов`язання - 145 139,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 72 570,00 грн);

285. № (податкове зобов`язання - 437 516,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 218 758,00 грн);

286. № (податкове зобов`язання - 153 872,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 76 936 грн);

287. № (податкове зобов`язання - 314 582,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 157 291,00 грн);

288. № (податкове зобов`язання - 113 859,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 56 930,00 грн);

289. № (податкове зобов`язання - 191 952,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 95 976,00 грн);

290. № (податкове зобов`язання - 146 489,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 73 245,00 грн);

291. № (податкове зобов`язання - 51 822,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 25 911,00 грн);

292. № (податкове зобов`язання - 28 810,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 14 405,00 грн);

293. № (податкове зобов`язання - 42 093,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 21 047,00 грн);

294. № (податкове зобов`язання - 371 975,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 185 988,00 грн);

295. № (податкове зобов`язання - 391 217,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 195 609,00 грн);

296. № (податкове зобов`язання - 61 680,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 30 840,00 грн);

297. № (податкове зобов`язання - 62 650,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 31 325,00 грн);

298. № (податкове зобов`язання - 213 512,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 106 756,00 грн);

299. № (податкове зобов`язання - 125 285,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 62 643,00 грн)

300. № (податкове зобов`язання - 78 564,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 39 282,00 грн);

301. № (податкове зобов`язання - 35 385,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 17 693,00 грн);

302. № (податкове зобов`язання - 113 902,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 56 951,00 грн);

303. № (податкове зобов`язання - 569 926,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 284 963,00 грн);

304. № (податкове зобов`язання - 22 870,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 11 435,00 грн);

305. № (податкове зобов`язання - 115 621,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 57 811,00 грн);

306. № (податкове зобов`язання - 35 031,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 17 516,00 грн.);

307. № (податкове зобов`язання - 57 343,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 28 672,00 грн);

308. № (податкове зобов`язання - 95 161,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 47 581,00 грн);

309. № (податкове зобов`язання - 184 837,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 92 419,00 грн);

310. № (податкове зобов`язання - 185 169,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 92 585,00 грн);

311. № (податкове зобов`язання - 354 584,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 177 292,00 грн.);

312. № (податкове зобов`язання - 71 152,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 35 576,00 грн);

313. № (податкове зобов`язання - 129 782,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 64 891,00 грн);

314. № (податкове зобов`язання - 423 404,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 211 702,00 грн);

315. № (податкове зобов`язання- 680 655, 00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 340 333, 00 грн);

316. № (податкове зобов`язання - 901,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 451,00 грн);

317. № (податкове зобов`язання - 292 832,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 146 416,00 грн);

318. № (податкове зобов`язання - 482 079,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 241 040,00 грн);

319. № (податкове зобов`язання - 175 201,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 87 601,00 грн);

320. № (податкове зобов`язання - 1 274 288,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 637 144,00 грн);

321. № (податкове зобов`язання - 283 532,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 141 766,00 грн;

322. № (податкове зобов`язання - 262 520,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 131 260,00 грн);

323. № (податкове зобов`язання - 820 928,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 410 464,00 грн);

324. № (податкове зобов`язання - 306 723,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 153 362,00 грн);

325. № (податкове зобов`язання - 118 135,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 59 068,00 грн);

326. № (податкове зобов`язання - 303 694,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 151 847,00 грн);

327. № (податкове зобов`язання - 287 497,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 143 749,00 грн);

328. № (податкове зобов`язання - 193 450,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 96 725,00 грн);

329. № (податкове зобов`язання - 393 950,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 196 975,00 грн);

330. № (податкове зобов`язання - 430 694,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 215 347,00 грн);

331. № (податкове зобов`язання - 545 187,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 272 594,00 грн);

332. № (податкове зобов`язання - 73 857,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 36 929,00 грн);

333. № (податкове зобов`язання - 56 792,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 28 396,00 грн);

334. № (податкове зобов`язання - 68 868,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 34 434,00 грн);

335. № (податкове зобов`язання - 93 084,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 46 542,00 грн);

336. № (податкове зобов`язання - 171 290,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 85 645,00 грн);

337. № (податкове зобов`язання - 189 939,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 94 970,00 грн);

338. № (податкове зобов`язання - 1 336 352,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 668 176,00 грн);

339. № (податкове зобов`язання - 1 778 436,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 889 218,00 грн);

340. № (податкове зобов`язання - 195 761,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 97 881,00 грн);

341. № (податкове зобов`язання - 207 545,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 13 773,00 грн);

342. № (податкове зобов`язання - 1 172 987,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 586 494,00 грн);

343. № (податкове зобов`язання - 177 043,00 грн, штрафні (фінансові0 санкції - 88 521,00 грн);

344. № (податкове зобов`язання - 223 238,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 111 619,00 грн);

345. № (податкове зобов`язання - 569 972,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 284 986,00 грн);

346. № (податкове зобов`язання - 1 322 974,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 6661 487,00 грн);

347. № (податкове зобов`язання - 1 041 916,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 520 958,00 грн);

348. № (податкове зобов`язання - 1 404 068,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 702 034,00 грн);

349. № (податкове зобов`язання - 440 876,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 220 438,00 грн);

350. № (податкове зобов`язання - 281 283,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 140 641,00 грн);

351. № (податкове зобов`язання - 167 918,00 грн, штрафні (фінансові0 санкції - 83 9659,00 грн);

352. № (податкове зобов`язання - 266 655,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 133 328,00 грн);

353. № (податкове зобов`язання - 517 257,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 258 629,00 грн);

354. № (податкове зобов`язання - 563 262,00 грн, штрафні (фінансові санкції) - 281 631,00 грн);

355. № (податкове зобов`язання - 353 200,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 176 600,00 грн);

356. № (податкове зобов`язання - 596 064,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 298 032,00 грн);

357. № (податкове зобов`язання - 692 543,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 346 271,00 грн);

358. № (податкове зобов`язання - 1 093 377,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 546 689,00 грн);

359. № (податкове зобов`язання - 342 434,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 171 217,00 грн);

360. № (податкове зобов`язання - 440 475,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 220 238,00 грн);

361. № (податкове зобов`язання - 160 166,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 80 083,00 грн);

362. № (податкове зобов`язання - 89 990,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 44 995,00 грн.);

363. № (податкове зобов`язання - 334 707,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 167 354,00 грн);

364. № (податкове зобов`язання - 609 527,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 304 764,00 грн);

365. № (податкове зобов`язання - 852 200,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 426 100,00 грн);

366. № (податкове зобов`язання - 219 173,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 109 587,00 грн);

367. № (податкове зобов`язання - 310 711,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 155 356,00 грн);

368. № (податкове зобов`язання - 539 630,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 269 815,00 грн);

369. № (податкове зобов`язання - 788 869,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 394 435,00 грн);

370. № (податкове зобов`язання - 465 487,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 232 744,00 грн);

371. № (податкове зобов`язання - 398 359,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 199 180,00 грн);

372. № (податкове зобов`язання - 73 026,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 36 513,00 грн);

373. № (податкове зобов`язання - 229 549,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 114 775,00 грн);

374. № (податкове зобов`язання - 722 028,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 361 014,00 грн);

375. № (податкове зобов`язання - 101 654,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 50 827,00 грн);

376. № (податкове зобов`язання - 249 321,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 124 661,00 грн);

377. № (податкове зобов`язання - 280 966,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 140 483,00 грн);

378. № (податкове зобов`язання - 214 616,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 107 308,00 грн);

379. № (податкове зобов`язання - 271 116,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 135 558,00 грн);

380. № (податкове зобов`язання - 212 661,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 106 331,00 грн);

381. № (податкове зобов`язання - 380 392,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 190 196,00 грн);

382. № (податкове зобов`язання - 245 254,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 122 627,00 грн);

383. № (податкове зобов`язання - 17 435,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 8 718,00 грн);

384. № (податкове зобов`язання - 237 467,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 118 734,00 грн);

385. № (податкове зобов`язання - 864 553,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 432 277,00 грн.);

386. № (податкове зобов`язання - 193 222,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 96 611,00 грн.);

387. № (податкове зобов`язання - 239 770,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 119 885,00 грн);

388. № (податкове зобов`язання - 226 784,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 113 392,00 грн);

389. № (податкове зобов`язання - 522 774,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 261 387,00 грн);

390. № (податкове зобов`язання 32 576,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 16 288,00 грн);

391. № (податкове зобов`язання - 718 067,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 359 034,00 грн);

392. № (податкове зобов`язання - 214 217,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 107 109,00 грн);

393. № (податкове зобов`язання - 281 774,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 140 887,00 грн);

394. № (податкове зобов`язання - 376 410,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 188 205,00 грн);

395. № (податкове зобов`язанням - 196 096,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 98 048,00 грн);

396. № (податкове зобов`язанням - 88 829,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 415,00 грн);

397. № (податкове зобов`язанням - 819 262,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 409 631,00 грн);

398. № (податкове зобов`язанням - 301 858,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 150 929,00 грн);

399. № (податкове зобов`язання - 1 727 457,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 863 729,00 грн.);

400. № (податкове зобов`язання - 73 384,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 36 692,00 грн);

401. № (податкове зобов`язання - 185 169,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 92 585,00 грн);

402. № (податкове зобов`язання - 98 922,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 49 461,00 грн);

403. № (податкове зобов`язання - 247 989,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 123 995 грн);

404. № (податкове зобов`язання - 101 129,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 50 565,00 грн);

405. № (податкове зобов`язання - 145 416,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 72 708,00 грн);

406. № - за платежем «пальне», в частині нарахувань акцизного податку та штрафних санкцій на скраплений газ (податкове зобов`язання - 19 665 663,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 4 916 416,00 грн);

407. № - податок з доходів, отриманих нерезидентом (податкове зобов`язання - 78 880,68 грн);

408. № - податок на прибуток іноземних юридичних осіб (штрафні (фінансові) санкції - 340,00 грн);

409. № - пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД (штрафні (фінансові) санкції - 76 698,54 грн).

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідача від 05.04.2018 та із податковим повідомленням-рішенням від 04.04.2018, позивач звернувся з даним позовом до суду.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги контролюючий орган посилається на неповне дослідження судами обставин справи, що мають значення у спірних правовідносинах, на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Відповідач вказує на порушення, які на його думку, було допущено позивачем та висновки, які вказані в акті перевірки, зокрема, зазначає, що об`єктом оподаткування акцизним податком, зокрема і в 2015 році, є будь-які операції з роздрібної реалізації нафтопродуктів кінцевим споживачам через АЗС в незалежності від форми розрахунків. Зазначена позиція підтверджена практикою Верховного Суду.

Відповідач також вказав на недоречність посилань позивача на судове оскарження висновків контролюючого органу щодо обсягу скрапленого газу станом на 01.03.3016, оскільки наявна в Єдиному державному реєстрі ухвала від 09.03.2017 по справі №826/2513/17 свідчить, що предметом розгляду по справі є рішення Державної фіскальної служби України від 11.01.2017, а висновки акту перевірки від 07.11.2016 №0132/28-10-41-06/00135390 не є предметом оскарження у справі №826/2513/17.

Контролюючий орган в касаційній скарзі зазначив, що суди безпідставно не врахували доводи відносно того, що договір від 01.03.2016 №12.2/123-ін між ПАТ«Укрнафта» та Компанією «Моментум Ентерпрайзис (Східна Європа) ЛТД» за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність, а тому видобуті ПАТ «Укрнафта» обсяги природного газу у період з 01.03.2016 по 31.12.2016 підлягали оподаткуванню за ставкою рентної плати, що встановлена пунктом 252.20 статті 252 Податкового кодексу України, тобто в розмірі 70 %, натомість позивачем було нараховано рентну плату за заниженою ставкою: 14% та 29%.

Крім цього, за посиланням відповідача, послуги, надані згідно договору від 01.09.2014 №20/1172-Р, укладеного з нерезидентом «Platts» є «ліцензійними», а інформація, надана нерезидентом «Platts» є її інтелектуальною власністю та підпадає під визначення роялті, тому згідно з пунктом 1 статті 12 Конвенції укладеної між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал (надалі - Конвенція), роялті, якими фактично володіє резидент Договірної Держави, можуть оподатковуватись у тій Державі.

Також, у зв`язку з виникненням заборгованості нерезидента Stalmag SP.Z O.O. перед ПАТ «Укрнафта», підприємство лише 02.06.2015 звернулось до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовною заявою про стягнення із нерезидента даної заборгованості, відтак пеня була нарахована починаючи з 01.06.2015 до 02.06.2015, відповідно до норм чинного законодавства.

Стосовно помилок при обліку готівки відповідач наголосив, що помилки в записах або інкасація коштів в банк не спростовують наявність порушень Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 та не звільняють платника податків від відповідальності. Крім того, відповідач зазначає, що згідно частини другої статті 250 Господарського кодексу України дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, законами України «Про валюту і валютні операції», «Про банки і банківську діяльність», «Про платіжні послуги» та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на податкові та митні органи.

9. Товариством надано відзив на касаційну скаргу, в якому позивач вказує на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій про безпідставність тверджень контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства та просить залишити касаційну скаргу контролюючого органу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій просить залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Конвенція між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал (ратифіковано Закон України №180/95-ВР від 26.05.1995).

10.1. Частина третя статті 1

Незважаючи на будь-які положення Конвенції, за винятком параграфа 4, Договірна Держава може оподатковувати відповідно до її внутрішнього законодавства резидентів (як це визначено Статтею 4) (Резиденція) цієї Держави, та у випадку Сполучених Штатів Америки - їх громадян та колишніх громадян.

10.2. Частина перша статті 2.

Податками, до яких застосовується ця Конвенція, є: а) у Сполучених Штатах Америки: Федеральні податки на дохід, які запроваджені Внутрішнім Кодексом Доходів (за винятком податку на накопичення валового прибутку, податку на приватну холдингову компанію, податків на соціальне страхування) та акцизного податку, що стягується з інвестиційних доходів приватних фондів (в подальшому податок США); b) в Україні: податок на дохід (прибуток) підприємств та прибутковий податок з громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

10.3. Частини перша - третя статті 12.

Роялті, якими фактично володіє резидент Договірної Держави, можуть оподатковуватись у тій Державі.

Однак, такі роялті можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо фактичним володарем цих роялті є резидент іншої Договірної Держави, податок, який стягується, не повинен перевищувати 10 відсотків від загальної суми роялті.

Термін «роялті» при використанні в цій Конвенції означає платежі будь-якого виду, що одержуються як винагорода за використання або за надання права користування будь-яким авторським правом на літературні твори, твори мистецтва або наукову роботу, включаючи комп`ютерні програми, відеокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо чи телевізійного мовлення; будь-які патенти, торгові марки, дизайн або модель, план, таємну формулу або процес, або за будь-яке інше подібне право або власність; або за інформацію, що стосується промислового, комерційного або наукового досвіду.

11. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин):

11.1. Частина четверта статті 78.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

11.2. Частина сьома статті 78.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

12. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

12.1. Підпункт 14.1.212 пункту 14.1 статті 14.

Реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

12.2. Підпункт 14.1.225 пункту 14.1 статті 14.

Роялті - будь-який платіж, отриманий як винагорода за використання або за надання права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, а саме на будь-які літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп`ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, інших аудіовізуальних творів, будь-які права, які охороняються патентом, будь-які зареєстровані торговельні марки (знаки на товари і послуги), права інтелектуальної власності на дизайн, секретне креслення, модель, формулу, процес, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).

12.3. Підпункт 14.1.217 пункту 14.1 статті 14.

Рентна плата - загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України.

12.4. Підпункт 14.1.269 пункту 14.1 статті 14.

Platts - міжнародна, глобальна уніфікована система інформаційного моніторингу за динамікою ринку та ціноутворенням у галузі добувної та паливно-енергетичної промисловості.

12.5. Пункт 64.6 статті 64.

На обліку у контролюючих органах повинні перебувати угоди про розподіл продукції, договори управління майном (крім договорів щодо операцій, визначених у другому реченні абзацу другого підпункту 5 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) та договори про спільну діяльність на території України без створення юридичних осіб, на які поширюються особливості податкового обліку та оподаткування діяльності за такими договорами (угодами), визначені цим Кодексом.

У контролюючих органах не обліковуються договори про спільну діяльність, на які не поширюються особливості податкового обліку та оподаткування спільної діяльності, визначені цим Кодексом. Кожен учасник таких договорів перебуває на обліку у контролюючих органах та виконує обов`язки платника податків самостійно.

Взяття на облік договору або угоди здійснюється шляхом додаткового взяття на облік управителя майна, учасника договору про спільну діяльність або угоди про розподіл продукції як платника податків - відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору або угоди.

Заяву про взяття на облік такий платник податків зобов`язаний подати протягом 10 календарних днів після реєстрації договору або угоди або після набрання ним чинності, якщо відповідно до законодавства реєстрація договору не проводиться.

12.6. Пункт 103.1 статті 103.

Застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

12.7. Пункт 103.2 статті 103.

Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

12.8. Пункт 103.4 статті 103.

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

12.9. Пункт 103.5 статті 103.

Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

12.10. Пункт 103.9 статті 103.

Особа, яка виплачує доходи нерезидентові, зобов`язана у разі здійснення у звітному періоді (кварталі) виплат нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України подавати контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у строки та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

12.11. Підпункт 141.4.1 пункту 141.4 статті 141.

Доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом; б) дивіденди, які сплачуються резидентом; в) роялті; г) фрахт та доходи від інжинірингу; ґ) лізингова/орендна плата, що вноситься резидентами або постійними представництвами на користь нерезидента - лізингодавця/орендодавця за договорами оперативного лізингу/оренди; д) доходи від продажу нерухомого майна, розташованого на території України, яке належить нерезиденту, у тому числі майна постійного представництва нерезидента; е) прибуток від здійснення операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів, деривативів або інших корпоративних прав, визначений відповідно до цього розділу; є) доходи, отримані від провадження спільної діяльності на території України, доходи від здійснення довгострокових контрактів на території України; ж) винагорода за провадження нерезидентами або уповноваженими ними особами культурної, освітньої, релігійної, спортивної, розважальної діяльності на території України; з) брокерська, комісійна або агентська винагорода, отримана від резидентів або постійних представництв інших нерезидентів стосовно брокерських, комісійних або агентських послуг, наданих нерезидентом або його постійним представництвом на території України на користь резидентів; и) внески та премії на страхування або перестрахування ризиків в Україні (у тому числі страхування ризиків життя) або страхування резидентів від ризиків за межами України; і) доходи, одержані від діяльності у сфері розваг (крім діяльності з проведення лотереї); ї) доходи у вигляді благодійних внесків та пожертвувань на користь нерезидентів; й) інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, крім доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, переданих, виконаних, наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв`язку чи міжнародного інформаційного забезпечення.

12.12. Підпункт 141.4.2 пункту 141.4 статті 141.

Резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

12.13. Підпункт 212.1.15 пункту 212.1 статті 212.

Платниками акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

12.14. Підпункт 213.1.9 пункту 213.1 статті 213.

Об`єктами оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

12.15. Підпункт 213.1.12 пункту 213.1 статті 213.

Об`єктами оподаткування є операції з реалізації будь-яких обсягів пального понад обсяги, що:

отримані від інших платників акцизного податку, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних;

ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією;

вироблені в Україні, реалізація яких є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 213.1.1 цього пункту, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

12.16. Підпункт 214.1.4 пункту 214.1 статті 214.

Базою оподаткування акцизним податком є вартість (з ПДВ) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України.

12.17. Пункт 215.1 статті 215.

До підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

12.18. Підпункт 215.3.10 пункту 215.3 статті 215.

Для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків.

12.19. Пункт 216.1 статті 216.

Датою виникнення податкових зобов`язань щодо підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України, є дата їх реалізації особою, яка їх виробляє, незалежно від цілей і напрямів подальшого використання таких товарів (продукції), крім випадків, зазначених у статтях 225 та 229 цього Кодексу.

12.20. Пункт 216.12 статті 216.

Датою виникнення податкових зобов`язань щодо операцій, визначених у підпункті 213.1.12 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, є дата реалізації таких обсягів пального.

12.21. Пункт 219.9 статті 216.

Датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

12.22. Пункт 231.1 статті 231.

Платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

12.23. Пункт 231.1 статті 231.

Акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.

12.24. Пункт 231.6 статті 231.

Платник податку має право зареєструвати акцизну накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, в якій загальний обсяг реалізованого пального не перевищує обсяг, обчислений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу.

Якщо обсяг, визначений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу, є меншим за обсяг пального в акцизній накладній та/або розрахунку коригування, які платник податку повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних, то платник податку зобов`язаний перерахувати до бюджету суму коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального, самостійно розрахованого за ставками, передбаченими підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, та зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального в системі електронного адміністрування реалізації пального (СЕАРП).

12.25. Пункт 232.1 статті 232.

Облік обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального ведеться за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

12.26. Пункт 232.3 статті 232.

Платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування, а також коригування до заявок на поповнення обсягу залишку пального в Єдиному реєстрі акцизних накладних на обсяг реалізованого пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (?АНакл), обчислений за такою формулою:

?АНакл = ?АНаклОтр + ?АМитн + ?ЗаявкиПоповн - ?КоригЗаявкиПоповн - ?АНаклВид - ?Втрат.

12.27. Підпункт 232.4.2 пункту 232.3 статті 232.

У разі якщо у платника акцизного податку виникає потреба поповнити обсяги залишків пального в системі електронного адміністрування реалізації пального, він може зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального за умови наявності на обліковій картці сум коштів сплаченого акцизного податку, не менше ніж сума акцизного податку, розрахованого з обсягу пального у такій заявці.

Кошти сплаченого акцизного податку, які обліковуються в системі електронного адміністрування реалізації пального, зараховуються на окремі рахунки, відкриті платнику акцизного податку в центральному органі виконавчої влади, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

12.28. Підпункт 232.4.4 пункту 232.3 статті 232.

У разі виявлення помилок у зареєстрованих заявках на поповнення обсягу залишку пального платник податку має право в межах 365 днів зареєструвати коригування до такої заявки на поповнення обсягу залишку пального в межах позитивного значення показника ?АНакл, визначеного відповідно до пункту 232.3 цієї статті. При цьому таке коригування до заявки на поповнення обсягу залишку пального повинно відображатися у декларації з акцизного податку за період, в якому відбулося таке коригування.

12.29. Підпункт 232.4.5 пункту 232.3 статті 232.

Форма та порядок заповнення заявки на поповнення обсягу залишку пального та коригування до заявок на поповнення обсягу залишку пального в системі електронного адміністрування реалізації пального затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

12.30. Підпункт 251.1.1 пункту 251.1 статті 251.

Рентна плата складається, зокрема, з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

12.31. Підпункт 252.1.1 пункту 252.1 статті 252.

Платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.

12.32. Підпункт 252.1.3 пункту 252.1 статті 252.

Платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин під час виконання договорів про спільну діяльність без утворення юридичної особи є уповноважена особа - один із учасників такого договору, на якого згідно з його умовами покладено обов`язок нарахування, утримання та внесення податків і зборів до бюджету з єдиного поточного рахунку спільної діяльності (далі - уповноважена особа), за умови, що один з учасників зазначеного договору має відповідний спеціальний дозвіл. Облік результатів спільної діяльності ведеться таким учасником окремо від обліку його господарської діяльності. Такий учасник додатково береться на облік як платник рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у порядку, визначеному цим Кодексом.

12.33. Пункт 9 підрозділу 5 розділу XX.

Протягом 20 календарних днів, починаючи з 1 березня 2016 року, платник податку зобов`язаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року із зазначенням адрес об`єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, в яких зберігаються обсяги залишку пального, їх технічних параметрів (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючих документів на відповідні об`єкти та документів, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об`єктів. Зазначені у такому акті інвентаризації обсяги залишку пального контролюючий орган враховує у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 цього Кодексу, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Форма акта проведення інвентаризації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дня його подання.

При встановленні за результатами перевірки невідповідності обсягів пального, зазначених у акті інвентаризації, фактичним даним та/або даним бухгалтерського обліку підприємства контролюючий орган здійснює відповідні коригування в Єдиному реєстрі електронних акцизних накладних на підставі даних акта перевірки.

13. Господарський кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

13.1. Частина перша статті 238.

За порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

13.2. Частина перша статті 250.

Адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

14. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

14.1. Стаття 1.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

14.2. Частина 1 статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

15. Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»:

15.1. Стаття 2.

Розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

16. Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

16.1. Стаття 1.

Виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

16.2. Стаття 4.

Порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, cтроки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

16.3. Стаття 6.

Строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

17. Постанова Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» від 20.12.1997 № 1442:

17.1. Пункт 2.

Роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

17.2. Пункт 10.

Розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку.

17.3. Пункт 34.

Заправка автомобілів та інших транспортних засобів населенню провадиться оператором АЗС через паливо-, масло- та газороздавальні колонки.

17.4. Пункт 35.

Заправка автотранспортних засобів провадиться за допомогою оператора АЗС або водієм самостійно під наглядом оператора.

18. Указ Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»:

18.1. Абзац третій статті 1.

Установити, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

18.2. Стаття 2.

Установити, що штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

19. Постанова Правління Національного Банку України від 03.03.2015 №215 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України»:

19.1. Пункт 1.

Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

19.2. Пункт 7.

На час дії цієї постанови інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечить вимогам цієї постанови.

20. Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000 № 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 за № 105/5296.

20.1. Підпункт 3.5 пункту 3.

Рядок 9 розрахункового документа (назва податку, літерне позначення ставки податку, ставка податку у відсотках, сума податку) може повторюватися відповідно до кількості податкових груп, тобто не менше 6.

21. Інструкція «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», затверджена спільним наказом Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20.05.2008 № 281/171/578/155:

21.1. Підпункти 4.2.5.4-4.2.5.6 пункту 4.2.

Для дистанційного керування паливно-роздавальними колонками мають використовуватись технічні засоби, що належать до складу спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів, унесених до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів і комп`ютерних систем України для сфери застосування на АЗС. Зазначені засоби мають відповідати технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для сфери застосування на АЗС та забезпечувати реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів.

Місцеве керування паливно-роздавальними колонками має передбачати можливість функціонування з РРО.

Обсяг реалізації нафтопродукту, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касового апарата за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу. При цьому розбіжність за добу між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата не повинна перевищувати 0,1 % від об`єму відпущених пального або олив.

21.2. Пункт 10.2.10.

На підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС.

21.3. Пункт 10.3.1.1.

Розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року № 1315.

21.4. Пункт 10.3.1.3.

Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

21.5. Пункт 10.3.4.2.

У Змінному звіті АЗС має відображатися і відпуск нафтопродуктів за платіжними картками, за відомостями (графа 9) та за талонами (графа 10). Відпуск нафтопродуктів за готівку та за платіжними картками відображаються відповідно у графах 8 та 11 Змінного звіту АЗС за формою № 17-НП.

22. Національний стандарт України ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять».

Роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надавання йому торговельних послуг. Торговельна послуга передбачає здійснення додаткової діяльності суб`єкта господарювання в сфері роздрібної та оптової торгівлі з надання допомоги покупцям у здійсненні договору купівлі-продажу товарів, їх доставляння та використовування.

23. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

23.1. Пункт 2.6.

Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Об`єктом оподаткування акцизним податком є будь-які операції з роздрібної реалізації нафтопродуктів кінцевим споживачам, при цьому, в незалежності від форми розрахунків.

Законодавством чітко визначено можливість розрахунку за придбані у роздріб нафтопродукти як у готівковій формі, так і з використанням відомостей на відпуск, талонів, платіжних карток, смарт-карток (паливних карток).

Через мережу АЗС здійснюється виключно роздрібний продаж нафтопродуктів, оскільки відпуск пального відбувається через паливо-, масло- та газороздавальні колонки кінцевому споживачу, а тому такі операції оподатковуються акцизним податком відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України.

Щодо поняття некомерційного використання, то Суд вважає, що у значені в якому його вжито у Податковому кодексі України, нормативно-правових актах, що регулюють порядок реалізації нафтопродуктів у роздріб, слід розуміти, що таким використанням є таке, яке виключає його подальшу реалізацію кінцевим споживачам незалежно від форми розрахунків.

При відпуску нафтопродуктів через мережу АЗС здійснюється розрахункова операція, дата якої є датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (нафтопродуктів) згідно з пунктом 216.9 статті 216 Податкового кодексу України.

Отже, акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів повинен відображатись у розрахунковому документі (фіскальному чеку) як окрема податкова група.

Ставка (розмір) акцизного податку вже закладена в ціні товару пального та відображена на АЗС як ціна пального.

При цьому, диференціації цін пального на АЗС для комерційного чи некомерційного (особистого) використання немає.

Оскільки через мережу АЗС здійснюється реалізація нафтопродуктів у роздріб кінцевому споживачу з метою некомерційного використання то контролюючий орган у межах спірних правовідносин не мав обов`язку встановлення факту використання контрагентами позивача придбаних нафтопродуктів з тією чи іншою метою.

25. Резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів.

Доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, зокрема роялті, оподатковуються за ставкою в розмірі 15 відсотків.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента. Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Згідно Конвенції між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал роялті, якими фактично володіє резидент Договірної Держави, можуть оподатковуватись у тій Державі. Проте такі роялті можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, а податок, який стягується, не повинен перевищувати 10 відсотків від загальної суми роялті.

Термін «роялті» при використанні в зазначеній Конвенції означає платежі будь-якого виду, що одержуються як винагорода за використання або за надання права користування будь-яким авторським правом на літературні твори, твори мистецтва або наукову роботу, включаючи комп`ютерні програми, відеокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо чи телевізійного мовлення; будь-які патенти, торгові марки, дизайн або модель, план, таємну формулу або процес, або за будь-яке інше подібне право або власність; або за інформацію, що стосується промислового, комерційного або наукового досвіду.

26. Особа, яка виплачує доходи нерезидентові, зобов`язана у разі здійснення у звітному періоді (кварталі) виплат нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України подавати контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у строки та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

27. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, преюдиція не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні, шляхом отримання та дослідження інших доказів, а правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

28. Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

29. Виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки визначені законодавством.

У разі порушення встановлених строків до платника податків застосовується відповідальність у вигляді пені в визначеному розмірі, а саме 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті за кожний день прострочення.

Прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 вказаного Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

30. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку суди повинні враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності свідчать, що платник податків допустив порушення норм законодавства, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

31. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ). приписів пункту 252.20 статті 252 Податкового кодексу України.

32. Суди попередніх інстанцій приймаючи рішення у цій справі дійшли висновку, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства безпідставно вчинялися дії з проведення документальної планової перевірки ПАТ «Укрнафта» (починаючи з 09.01.2018), оскільки до 31.12.2018 діяв мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а Перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється такий мораторій, зокрема і на Державну фіскальну службу України та її органи, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 №1104, набув чинності лише з 23.02.2018, а отже право на проведення документальної планової перевірки ПАТ «Укрнафта» у відповідача виникло лише з 23 лютого 2018 року.

Разом з тим, з такими висновками судів попередніх інстанцій не погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, виходячи з наступного.

З 01.01.2018 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», пунктом 9 «Прикінцевих положень» яким внесено зміни до Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 № 1728-VIII (далі - Закон 1728-VIII) та подовжено на 2018 рік дію мораторію на перевірки господарської діяльності.

Проте, термін «державний нагляд (контроль)» у визначенні Законі України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) не може бути розповсюджений на поняття адміністрування податків і зборів, наведене у підпункті 14.1.1-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України. За відсутності у відповідному нормативно-правовому акті, зокрема у Законах №877-V, №1728-VIII, прямого посилання на порядок здійснення органами ДФС України адміністрування податків і зборів, в тому числі шляхом проведення перевірок, враховуючи положення статей 1, 3, 5, 7, 41 Податкового кодексу України у їх сукупності та взаємозв`язку, застосуванню підлягають саме норми Податкового кодексу України.

Оскільки, ні Законом №1728-VIII, ні Законом №2246-VIII не вносились зміни до Податкового кодексу України, яким керувався відповідач під час виконання контролюючих функцій, як і не містять зазначені закони посилань щодо зміни порядку здійснення органами ДФС України контролюючих заходів у вигляді перевірок, то Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не підлягає застосуванню до податкових правовідносин, які врегульовані Податковим кодексом України, що помилково не врахували суди попередніх інстанцій.

Відповідна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 11 березня 2019 року у справах №820/238/18, №806/1195/18, від 11 квітня 2019 року у справі №802/853/18-а, від 10 вересня 2019 року у справі №0240/2167/18-а.

Отже суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про поширення на спірні правовідносини обмежень, встановлених Законом №1728-VIII.

В межах спірних правовідносин оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягали оцінці саме з огляду на суть виявлених контролюючим органом податкових порушень.

33. Щодо правомірності податкових повідомлень-рішень від 05.04.2018 №, №, № суд зазначає наступне.

Відповідач у касаційній скарзі зазначає, що перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 252.1.3 пункту 252.1, пункту 252.20 статті 252 Податкового кодексу України та занижено ренту плату за користування надрами для видобування корисних копалин - природного газу за період березень-грудень 2016 року.

Вказане порушення на думку контролюючого органу допущено позивачем внаслідок внесення змін до Договору № 999/97 простого товариства про спільну виробничу (інвестиційну) діяльність з освоєння та розробки вуглеводнів (без створення юридичної особи) від 24.12.1997 (далі - Договір про спільну діяльність № 999/97 від 24.12.1997, Договір № 999/97 від 24.12.1997), зареєстрованого за податковим номером 403739509, Додатком № 17 від 01.03.2016, згідно з якими було виключено з видів спільної діяльності такий вид діяльності як ведення спільної виробничо-господарської діяльності з видобутку вуглеводнів та укладення між позивачем та Компанією «Моментум Ентерпрайзис (Східна Європа) ЛТД» Договору № 12.2/123-ін від 01.03.2016 про порядок володіння та користування спільним майном.

Відповідач вважає, що не зважаючи на зміну форми правовідносин вказані особи продовжують спільно здійснювати засновані на спільному майні комерційні операції, що направлені на видобуток вуглеводнів, отримання та розподіл отриманого прибутку та понесення витрат. Відтак це вказує на здійснення спільної діяльності вказаного виду, тому позивач як уповноважена особа на сплату податків за договором про спільну діяльність не дотримався вимог пункту 252.20 статті 252 Податкового кодексу України та занизив ренту плату за користування надрами для видобування корисних копалин - природного газу за період березень-грудень 2016 року.

Надаючи оцінку рішенням судів попередніх інстанцій, доводам касаційної скарги відповідача та запереченням позивача в цій частині Суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.217 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України рентна плата - загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України.

Згідно з правилами встановленими підпунктом 252.1.3 пункту 252.1 статті 252 Податкового кодексу України платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин під час виконання договорів про спільну діяльність без утворення юридичної особи є уповноважена особа - один із учасників такого договору, на якого згідно з його умовами покладено обов`язок нарахування, утримання та внесення податків і зборів до бюджету з єдиного поточного рахунку спільної діяльності (далі - уповноважена особа), за умови, що один з учасників зазначеного договору має відповідний спеціальний дозвіл. Облік результатів спільної діяльності ведеться таким учасником окремо від обліку його господарської діяльності. Такий учасник додатково береться на облік як платник рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у порядку, визначеному цим Кодексом.

Судами встановлено, що між ПАТ «Укрнафта» та Компанією «Моментум Ентерпрайзис (Східна Європа) ЛТД» укладено Договір № 999/97 простого товариства про спільну виробничу (інвестиційну) діяльність з освоєння та розробки вуглеводнів (без створення юридичної особи) від 24.12.1997 (з відповідними змінами), зареєстрований за податковим номером 403739509.

Як встановлено судами попередніх інстанції та не заперечується сторонами, за домовленістю між ПАТ «Укрнафта» та Компанією «Моментум Ентерпрайзис (Східна Європа) ЛТД» було досягнуто згоди про припинення, з 1 березня 2016 року, спільної діяльності) з освоєння та розробки нафтогазоносних родовищ. Виключення діяльності щодо освоєння та розробки нафтогазоносних родовищ з переліку видів і мети спільної діяльності по договору № 999/97 від 24.12.1997 оформлено додатком № 17 від 01.03.2016 до договору № 999/97 від 24.12.1997.

Встановлено, що до внесення змін у Договір про спільну діяльність № 999/97 від 24.12.1997, оформленого Додатком № 17 від 01.03.2016, рентна плата нараховувалась та сплачувалась за таким як за договором про спільну діяльність відповідно до підпункту 252.1.3 пункту 252.1, пункту 252.20 статті 252 Податкового кодексу України.

З березня 2016 року припинено декларування фінансово-господарської діяльності за Договором про спільну діяльність № 999/97 від 24.12.1997, податковий номер 403739509.

Відповідно до приписів підпункту 252.1.1 пункту 252.1 статті 252 Податкового кодексу України платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.

Встановлено, що між позивачем та Компанією «Моментум Ентерпрайзис (Східна Європа) ЛТД» укладено Договір № 12.2/123-ін від 01.03.2016 яким було визначено порядок володіння та використання ПАТ «Укрнафта» спільного майна на підставі статті 358 ЦК України.

Встановлено, що вказаний договір не зареєстровано та такий не перебував на окремому податковому обліку в контролюючому органі, як договір про спільну діяльність відповідно до вимог пункту 64.6 статті 64 Податкового кодексу України, що не заперечується відповідачем.

Встановлено, що на виконання Договору № 12.2/123-ін від 01.03.2016, на підставі акта приймання-передачі майна від 01.03.2016 сторонами було змінено правовий режим використання спільного майна. Після 01.03.2016 спільне майно використовується не на підставі договору про спільну діяльність від 24.12.1997р. (ДСД № 999/97), а згідно з умовами договору № 12.2/123-ін від 01.03.2016.

Відповідачем не заперечувалось, що кожна із сторін Договору № 12.2/123-ін від 01.03.2016 відображає результати своєї діяльності за цим договором (обсяг отриманих вуглеводнів, готової продукції, їх рух, витрати на утримання та експлуатацію спільного майна та їх компенсацію тощо) самостійно у своїх документах бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Спеціальні дозволи на користування надрами в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин було видано позивачу і він набув право користування об`єктами (ділянками) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів.

Встановлено, що за наслідками виконання вказаного Договору № 12.2/123-ін від 01.03.2016 позивач самостійно, на власний ризик та розсуд здійснює діяльність з освоєння та розробки нафтогазових родовищ, доказів протилежного відповідачем не надано.

Видобуток вуглеводнів проводився позивачем, як і сплата рентної плати за ставками відповідно до приписів підпункту 251.1.1 пункту 251.1 статті 251, пункту 252.20 статті 252 Податкового кодексу України, правильність визначення розмірів такої сплати відповідачем не спростовано.

Відповідачем у межах цієї справи не доведено, що за Договором № 12.2/123-ін від 01.03.2016 було отримано податковий результат інший, ніж той, який передбачала обрана форма правочину, оскільки не доведено на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, що не відбулись реальні зміни в економічному становищі сторін договору та/або такий не мав реальної ділової мети.

Отже, перекфаліфікацію відповідачем договору з огляду на відсутність доказів невідповідності фактичних правовідносин юридичній формі та змісту, суди попередніх інстанцій вважали безпідставною, тому висновок про протиправність податкових повідомлень - рішень від 05.04.2018 №, №, № є правильним.

34. Відносно порушень, встановлених актом перевірки, а саме, віднесення позивачем вартості реалізованих через АЗС нафтопродуктів до вартості підакцизних товарів для комерційного використання , як таких, що не оподатковуються акцизним податком, що призвело до порушення підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214, пункту 216.9 статті 216 Податкового кодексу України та заниження податкового зобов`язання з акцизного податку в сумі 129 688 980,00 грн Суд зазначає наступне.

Згідно акту перевірки позивачем у деклараціях з акцизного податку за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 було зменшено вартість підакцизних товарів до оподаткування на вартість реалізованих товарів для комерційного використання, Товариству з обмеженою відповідальністю ВТФ «Авіас» за договором поставки пального від 01.11.2004.

Судами встановлено, що 01 листопада 2004 року між Відкритим акціонерним товариством «Укрнафта» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВТФ «Авіас» (Покупець) було укладено Договір поставки від 01.11.2004 №26/1341в-АЗС, за умовами якого: постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливно - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо), в кількості та за ціною визначеною в додаткових угодах (пункт 1.1. Договору),(т. 4 а.с. 133).

Товар по Договору поставлявся на умовах EXW АЗС. Перелік АЗС постачальника (ВАТ «Укрнафта» вказано в Додатку №1 до Договору. (пункт 2.1. Договору). Поставка товару оформляється актом прийому - передачі ПММ по формі, передбаченій в Додатку №4 (пункт 2.2. Договору).

Товар поставляється (видається) по документам покупця, опис яких викладено в Додатку №2 (п. 2.3. Договору).

Додатковою угодою №11 від 01.07.2013 до Договору поставки №26/1341в-АЗС Додаток №2, умови, визначені пунктом 2.3. Договору викладено в новій редакції, а саме: поставляється (видається) по документам покупця: паливним картам; скретч-картам, опис яких викладено в Додатку №2 і у відповідності до Додатку №4 к цього Договору».

Додатком №4 до Договору поставки 01.11.2004 №26/1341в-АЗС визначається порядок відпуску (видачі) Постачальником товару за його видами по довірчим документам Покупця з урахуванням напису на довірчих документах.

Також, 22.05.2015 сторонами була підписана додаткова угода №12 до Договору поставки №26/1341в-АЗС від 01.11.2004, якою Договір доповнено пунктами 10.12. наступного змісту: «пункт 10.12. термін дії Договору до 31 грудня 2018 року.

Підтвердження факту відпуску товару Товариству з обмеженою відповідальністю ВТФ «Авіас» з метою виконання умов Договору поставки від 01.11.2004 №26/1341в-АЗС в спірному періоді позивачем були надані Акти прийняття передачі товару, реєстри платіжних доручень, реєстри податкових накладних. Крім того, позивачем були надані документи, які підтверджують реалізацію ПАТ «Укрнафта» товару на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВТФ «Авіас» та іншим суб`єктам господарювання в 2015 році (акти прийняття передачі товару, реєстри платіжних доручень і реєстри податкових накладних за 2015 рік).

На думку контролюючого органу, позивачем в порушення вимог чинного податкового законодавства безпідставно було зменшено вартість підакцизних товарів до оподаткування на вартість реалізованого пального для комерційного використання суб`єктам підприємницької діяльності, оскільки АЗС, за твердженням відповідача, не може вважатися місцем, в якому здійснюється продаж пального для задоволення комерційних потреб юридичних осіб та інших суб`єктів підприємницької діяльності, оскільки з АЗС може реалізовуватись пальне лише у роздріб. У зв`язку з цим відповідач вважає, що за своїм функціональним призначенням мережа автозаправних станцій використовується саме для роздрібної торгівлі нафтопродуктами, тобто реалізація для кінцевого споживача.

Колегія суддів, з урахуванням норм права, що регулюють спірні правовідносини, а також неодноразово висловленої позиції Верховного Суду у спірних правовідносинах, зокрема і у справі за участю позивача №826/22804/15, погоджується з вказаними висновками контролюючого органу, що податкові зобов`язання зі сплати 5 % акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів виникають у особи, яка безпосередньо здійснює відпуск нафтопродуктів з колонок через мережу заправних комплексів (АЗС) безпосередньо споживачам, незалежно від умов продажу нафтопродуктів під час здійснення розрахункових операцій та від форми розрахунку за них (готівкою або у безготівковій формі), у зв`язку з чим прийняті контролюючим органом оскаржувані 402 податкові повідомлення-рішення від 05 квітня 2018 року (на загальну суму податкових зобов`язань в розмірі 129 688 980,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 64 844 490,00 грн.) є правомірними.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі по спірним правовідносинам.

Отже колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій при прийнятті рішень в зазначеній частині допустили неправильне застосування (тлумачення) норм матеріального права та безпідставно дійшли висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, оскільки судами не було враховано вищезазначеного правового регулювання спірних правовідносин та вказаних висновків, а тому доводи касаційної скарги про те, що через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів, а відповідно такі операції є об`єктом оподаткування акцизним податком, є обґрунтованими.

У зв`язку з зазначеним касаційна скарга Офісу великих платників податків ДПС у цій частині підлягає задоволенню.

35. Щодо порушення позивачем вимог касової дисципліни при здійсненні фінансово-господарської діяльності, у зв`язку з чим позивача притягнуто до відповідальності у вигляді застосування штрафних санкцій у розмірі 804 102.80 грн (податкове повідомлення-рішення від 04.04.2018 №) за порушення вимог п. 2.6 «Положення ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 то в цій частині суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність порушень Товариством вимог вказаного Положення.

У ході розгляду справи суди першої та апеляційної інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів, що були надані сторонами, зокрема копій документів (Книга обліку розрахункових операцій, Z-звіти, чеки «службова видача», прибуткові касові ордери),наданих позивачем, оцінених доводів та обґрунтувань, які були зазначені (наведені) в акті перевірки, позовній заяві, запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі, дійшли висновку про неправомірність прийнятого податкового повідомлення - рішення з огляду на необґрунтованість та непідтвердженість доказами доводів контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Колегія суддів зазначає, що доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені в акті перевірки, запереченні на позовну заяву, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

Касаційна скарга не містить і посилань щодо неповного чи неправильного встановлення обставин справи.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про протиправність прийнятого податкового повідомлення - рішення від 04.04.2018 №.

Поряд з вказаним колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 1340/3510/18 Велика Палата Верховного Суду відступила від правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 02 квітня 2013 року № 2-77а13, та зазначила про неможливість застосування положень абзацу третього статті 1 Указу № 436/95 (відповідальність за неоприбуткування готівки) до правовідносин, що виникли після набрання чинності Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Крім того, колегія суддів зазначає про помилковість мотиву яким суди попередніх інстанцій також обґрунтували протиправність вказаного податкового повідомлення - рішення, а саме застосування штрафних (фінансових) санкцій після спливу встановленого статтею 250 Господарського кодексу України граничного строку їх застосування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України» № 2756-VI від 02 грудня 2010 року статтю 250 Господарського кодексу України доповнено частиною другою, яка набрала законної сили з 1 січня 2011 року. Відповідно до частини другої статті 250 Господарського кодексу України, дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Таким чином, з набранням чинності Податкового кодексу України, положення частини першої статті 250 Господарського кодексу України щодо строків застосування адміністративно-господарських санкцій не розповсюджуються на нарахування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки.

Проте помилковість одного з мотивів для задоволення позовної вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення від 04.04.2018 № не спростовує правильного вирішення судами справи в зазначеній частині, тому така не може бути самостійною підставою для скасування чи зміни судового рішення у цій частині.

36. Щодо податкового повідомлення-рішення від 05.04.2018 №, яким позивачу нараховано 76 698,4 грн пені за порушення вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» колегія суддів зазначає наступне.

Судами встановлено, що ПАТ «Укрнафта» та компанією-нерезидентом «Stalmag SP z.o.o» (Польща) було укладено контракт від 16.09.2014 №194/2014, за умовами якого ПАТ «Укрнафта», (Продавець) продає Компанії «Stalmag SP z.o.o» (Польща), (Покупець), товар - Феросплави виробництва ПАТ «Нікопольський завод феросплавів».

За умовами пункту 14 даного контракту, «Всі спори та розбіжності, які виникають між сторонами Контракту, повинні розглядатися у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.

На виконання умов контракту від 16.09.2014 №194/2014 позивач поставив нерезиденту товар згідно митної декларації ЕК10ДР: №500040605/2015/000353 від 02.03.2015 на суму 1 114 764,80 євро (граничний термін надходження оплати - 31.05.2015).

ПАТ «Укрнафта» звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгівельно-промисловій палаті України з позовною заявою про стягнення із нерезидента «Stalmag SP z.o.o» заборгованості в сумі 1 114 764,80 євро з порушенням строку зарахування виручки резидентів в іноземній валюті від експорту продукції в 1 (один) день, а саме 02.06.2015.

За твердженням позивача, останнім днем для зарахування виручки ПАТ «Укрнафта» в іноземній валюті від зазначеного експорту продукції 31.05.2015 припадав на неділю. При цьому, позивач зазначає, що неділя 31.05.2015 співала з Днем Святої Трійці, а відповідно до статті 73 Кодексу законів про працю України, Трійця є святковим днем, відтак вважає, що не мав об`єктивної можливості звернутися до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгівельно-промисловій палаті України саме на 90 день строку.

Зазначені посилання позивача були підтримані судами першої та апеляційної інстанцій та на підставі таких було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 05.04.2018 №.

Проте, колегія суддів з таким висновком судів не погоджується та вважає такі висновки помилковими.

Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» чітко визначає граничний строк, протягом якого виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках, а саме не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується. У спірний період такий граничний строк згідно Постанови Національного банку України 03.03.2015 №215 не мав перевищувати 90 календарних днів. Право Національного банку України запроваджувати інші строки розрахунків встановлено статтею 1 вказаного вище Закону.

Також нормами вказаного Закону визначено міру відповідальності резидентів у разі порушення вказаного строку, а саме стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті. При цьому визначений строк в 90 днів, протягом якого виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках, зупиняється і пеня за його порушення в цей період не сплачується у тому разі, якщо позовну заяву резидента про стягнення з нерезидента заборгованості прийнято до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

Строки, зазначені у статтях 1 і 2 вказаного Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути також продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Тобто Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачає виключно зупинення або подовження встановлених строків, за чітко визначених обставин, проте вказаний Закон не передбачає перенесення строків розрахунків.

Отже виручка резидента у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 90 календарних днів з дати митного оформлення продукції.

Порушення резидентом вказаного строку є підставою для застосування до нього відповідальності.

Судами встановлено та фактично не заперечується позивачем, що ним порушено граничний строк зарахування валютної виручки на його валютний рахунок, що припадав на 31.05.2015.

З позовною заявою до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгівельно-промисловій палаті України про стягнення із нерезидента «Stalmag SP z.o.o» заборгованості в сумі 1 114 764,80 євро позивач звернувся 02.06.2015. Тобто з 02.06.2015 строк зарахування виручки зупиняється і пеня за його порушення в цей період не сплачується.

Проте за період з 01.06.2015 по 02.06.2015 (один день) нарахування позивачу пені за порушення строку зарахування виручки на валютний рахунок в уповноваженому банку відповідає приписам Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та є правомірним.

Посилання судів на те, що 31.05.2015 (останній день для зарахування виручки в іноземній валюті) є неділею та святковим днем (Трійця), який згідно положень частини третьої статті 67 Кодексу законів про працю України та статті 73 переноситься на 01.06.2015 (понеділок) та є також вихідним днем, а відповідно позивач правомірно звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгівельно-промисловій палаті України в перший робочий день - 02.06.2015, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, як вже зазначалось вище, Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є спеціальним по відношенню до спірних правовідносин та не передбачає перенесення строків. Крім того, позивач під час укладення зовнішньоекономічних контрактів має враховувати можливі ризики, зокрема, і те, що граничний строк зарахування виручки на валютний рахунок може припадати на вихідний чи святковий день, а відтак розрахувати час для вжиття відповідних заходів з метою уникнення відповідальності за порушення строку.

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 05.04.2018 №, яким позивачу нараховано пеню 76 698, 54 грн за порушення вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень в цій частині, а тому наявні підстави для задоволення касаційної скарги контролюючого органу.

37. Щодо податкового повідомлення - рішення від 05.04.2018 № (податкове зобов`язання - 19 665 663,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 4 916 416,00 грн), яке прийняте у зв`язку з перевищенням позивачем обсягів реалізованого пального над обсягами обчисленими, відповідно до пункту 232.3 статті 232 Податкового кодексу України, без реєстрації відповідних заявок на поповнення обсягу залишку пального в СЕАРП, колегія судів виходить наступного.

Судами встановлено, що у 2016 році контролюючим органом проведена фактична перевірка ПАТ «Укрнафта» стосовно даних акту інвентаризації обсягів залишку пального, поданого відповідно до пункту 9 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України щодо відповідності обсягів пального, зазначених в акті інвентаризації, фактичним даних та/або даних бухгалтерського обліку.

За наслідками такої перевірки відповідачем було складено акт перевірки від 07.11.2016 №0132/28-10-41-06/00135390, яким встановлено відхилення між обсягами залишку пального станом на 01.03.2016, зазначеними в акті інвентаризації, поданому ПАТ «Укрнафта» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 20.03.2016 за № та обсягами залишку пального на 3400484,01 кг (6282739,33 л) та знижено залишки пального на 171357,45 кг (229712,80 л).

Разом з тим, під час проведення планової перевірки позивача, що є предметом розгляду у цій справі, при складанні висновків акта перевірки від 16.03.2018 №388/28-10-14-01/00135390 в частині відсутності у ПАТ «Укрнафта» обсягів пального для подальшої реалізації, контролюючим органом було враховано висновки акта від 07.11.2016 №0132/28-10-41-06/00135390, про що зазначено відповідачем у акті перевірки від 16.03.2018 №388/28-10-14-01/00135390.

За твердженням контролюючого органу, під час проведення перевірки у ПАТ «Укрнафта» було встановлено відсутність обсягів пального для подальшої реалізації без поповнення залишків ліміту обсягів пального та сплати акцизного податку, що вказує на факт перевищення обсягів реалізованого пального над обсягами, обчисленими відповідно до пункту 232.3 статті 232 Податкового кодексу України, без реєстрації відповідних заявок на поповнення обсягу залишку пального в СЕАРП.

При цьому позивач вказує, що 14.02.2017 відповідач самостійно провів коригування залишків пального за період з 01.03.2016, яким зменшив обсяг скрапленого газу, заявленого публічним акціонерним товариством «Укрнафта» в розмірі 4 412 252,32 кг (8 285 976,60 л.).

Суди вказали, що судовим рішенням у справі № 826/2513/17 було встановлено, що висновки акту перевірки щодо завищення залишків пального на 3218727,55 кг (6044600,18 л) шляхом неоприбуткування у бухгалтерському обліку позивача спростовуються наявними в матеріалах справи даними оборотно-сальдових відомостей по товарно-матеріальним цінностям газопереробних заводів та відділень реалізацій нафтопродуктів ПАТ "Укрнафта" щодо готової продукції газ вуглеводний скраплений за січень, лютий 2016 року, а також, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби в травні 2017 року в Єдиному реєстрі акцизних накладних ПАТ "Укрнафта" було здійснено коригування та зменшені обсяги палива по коду УКТ ЗЕД (скраплений газ) на 6 044 600,18 літрів, що підтверджується довідкою про рух обсягу пального з 10.05.2017 по 12.05.2017 та витягами щодо обсягу пального з Єдиного реєстру акцизних накладних позивача.

Таким чином, з посланням на статтю 78 Кодексу адміністративного судочинства України суди визнали обставини, що були встановленні постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі № 826/2513/17 такими, що не потребують доведення, а відтак податкове повідомлення - рішення від 05.04.2018 №, яке було прийняте у зв`язку з перевищенням позивачем обсягів реалізованого пального над обсягами обчисленими, відповідно до пункту 232.3 статті 232 Податкового кодексу України, без реєстрації відповідних заявок на поповнення обсягу залишку пального в СЕАРП є протиправним.

Проте такі висновки судів попередніх інстанцій колегія суддів вважає передчасними з огляду на наступне.

Предметом розгляду у справі № 826/2513/17 було визнання протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 11.01.2017 №332/6/99-99-12-03-03-15, яким скарга ПАТ «Укрнафта» була залишена без задоволення та повідомлено позивача, що висновки Акту перевірки №0132/28-10-41-06/00135390 від 07.11.2016 відповідають вимогам чинного законодавства.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог та вмотивував рішення тим, що висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючих органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб`єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку. Зазначив, що вказана позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій, зокрема, у постановах від 09 грудня 2014 року у справі № 21-511а14, від 03 листопада 2015 року у справі №826/20761/14. Також суд вказав, що рішення ДФС України не є юридично значимим для позивача, оскільки таке не має безпосереднього впливу на його суб`єктивні права та обов`язки, шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, отже саме по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов`язки.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо необхідності відмови у задоволенні позову, проте з інших правових підстав.

Так апеляційний суд вказав, що:

- висновки Акту перевірки щодо завищення залишків пального на 3218727,55 кг (6044600,18 л) по коду УКТ ЗЕД (скраплений газ) шляхом не оприбуткування у бухгалтерському обліку Позивача спростовуються наявними в матеріалах справи даними оборотно-сальдових відомостей по товарно-матеріальним цінностям газопереробних заводів та відділень реалізацій нафтопродуктів ПАТ "Укрнафта" щодо готової продукції газ вуглеводний скраплений (код УКТ ЗЕД 0) за січень, лютий 2016 року;

- на підставі висновків акту перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби в травні 2017 року в Єдиному реєстрі акцизних накладних ПАТ "Укрнафта" було здійснено коригування та зменшені обсяги палива по коду УКТ ЗЕД (скраплений газ) на 6 044 600,18 літрів, що підтверджується довідкою про рух обсягу пального з 10.05.2017 по 12.05.2017 та витягами щодо обсягу пального з Єдиного реєстру акцизних накладних позивача.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, а натомість мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Водночас, преюдиція не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні, шляхом отримання та дослідження інших доказів.

При цьому, преюдиційні факти слід також відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин. Адже преюдиційні факти - це явища дійсності, істинність яких вже була встановлена у рішенні, що виключає необхідність їх повторного з`ясування, тоді як юридична оцінка фактів - це оціночне судження, зроблене судом в процесі співставлення факту з нормою права, яка регулює відповідну сферу правовідносин.

Преюдиційність - це обов`язковість фактів установлених судовим рішенням, що набрало законної сили. Поряд з цим необхідно враховувати, що наявно об`єктивні межі преюдиції і вони стосуються встановлених рішенням суду в іншій справі.

В свою чергу обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення становить предмет доказування.

У справі № 826/2513/17 предметом доказування, в межах якого суди постановляли рішення, були обставини чи порушує акт індивідуальної дії - рішення Державної фіскальної служби України від 11.01.2017 №332/6/99-99-12-03-03-15 про розгляд скарги ПАТ «Укрнафта», права позивача. При цьому обставини пов`язані з висновками акту перевірки щодо допущених позивачем, на думку контролюючого органу, порушень вимог податкового законодавства, не були обставинами, які входили до предмету доказування у зазначеній справі.

Проте у постанові від 13 грудня 2018 року у справі № 826/2513/17 суд апеляційної інстанції зробив висновок про спростування висновків Акту перевірки щодо завищення залишків пального (по скрапленому газу) шляхом не оприбуткування у бухгалтерському обліку позивача посилаючись виключно на дані оборотно-сальдових відомостей по товарно-матеріальним цінностям газопереробних заводів та відділень реалізацій нафтопродуктів ПАТ "Укрнафта" щодо готової продукції газ вуглеводний скраплений (код УКТ ЗЕД 0) за січень, лютий 2016 року, та фактично вийшов за межі предмету доказування.

При цьому слід також зазначити, що оприбуткування чи не оприбуткування у бухгалтерському обліку платника податків можливо встановити виключно на підставі первинних документів.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Колегія суддів зазначає, що оборотно-сальдова відомість не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оборотно-сальдова відомість є зведеним обліковим документом, який фактично формується на підставі первинних документів з метою контролю, узагальнення та впорядкування оброблення даних.

Проте суди при прийнятті рішення у цій справі та посилаючись на встановлені постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі № 826/2513/17 обставини щодо безпідставності висновків Акту перевірки щодо завищення залишків пального на 3218727,55 кг (6044600,18 л) по коду УКТ ЗЕД (скраплений газ), як на преюдиційні, вказаного вище до уваги не взяли, жодних обставин щодо спірних правовідносин не досліджували та не встановлювали, аналізу не проводили.

Доводи та докази, які зазначалась, зокрема і в акті перевірки, як підстава нарахування податкових зобов`язань, та надавалась контролюючим органом, судами не досліджувались, оцінки таким не надавалось.

З урахуванням вищезазначеного, судами попередніх інстанцій не встановлено фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору по суті, що є підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи в цій частині на новий розгляд.

За змістом частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

Для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які міститься в матеріалах справи або витребовується, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги вказане, дослідити спірні правовідносини, первинні документи бухгалтерського обліку та встановити чи допущено позивачем перевищенням обсягів реалізованого пального над обсягами обчисленими, відповідно до пункту 232.3 статті 232 Податкового кодексу України, без реєстрації відповідних заявок на поповнення обсягу залишку пального в СЕАРП.

38. В частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача від 05.04.2018 № (податкове зобов`язання в розмірі 78 880,68 грн), суди виходили з того, що за умовами Генеральної угоди Platts позивачу було надано ліцензію на доступ і використання продуктів і послуг «для внутрішніх цілей в ході звичайного здійснення комерційної діяльності», водночас, доказів того, що нерезидентом Platts було надано ПАТ «Укрнафта» додаткову ліцензію контролюючим органом надано не було. Крім того, позивачем також до перевірки було надано відповідну довідку на підтвердження статусу податкового резидента США компанії «McGRAW Hill Financial».

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, та вважає їх такими, що суперечать нормам права, що регулюють спірні правовідносини, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що між ПАТ «Укрнафта» та нерезидентом «Platts» (підрозділ компанії «McGRAW Hill Financial» (США)) було укладено Генеральний договір про підписку від 01.09.2014 №20/1172-Р.

За умовами Генерального договору про підписку, ПАТ «Укрнафта» є «Передплатником».

Відповідно до пункту «А» розділу 1 даного договору «Ліцензія», Platts надає Передплатнику невиключну, непередавальну, обмежену ліцензію, згідно якої Уповноважені користувачі будуть отримувати доступ і використовувати у внутрішніх цілях продукти та послуги, які є інтелектуальною власністю Platts. «Уповноваженим користувачем» є співробітник Передплатника або підрядник, який діє під керівництвом Передплатника, який уповноважений Platts здійснювати доступ до Інформації, яку надає Platts.

Відповідно до пункту «С» «Обмеження подальшого розповсюдження: Дані в формі таблиць, Текст, Графічні зображення», не дивлячись на викладене вище і у відповідності до всіх умов, визначених в цьому розділі 1.С, Передплатнику надається обмежене право в процесі здійснення своєї звичайної комерційної діяльності на подальше розповсюдження інформації, наданої Platts, як всередині компанії, так і за її межами, при відсутності додаткової ліцензії: в формі графічних зображень, які є статичними, не відображають конкретних даних і на основі яких неможливо вилучити чи іншим способом використовувати інформацію, надану Platts; чи/або дані у форматі таблиць чи описового тексту, який містить мінімум інформації, яка надається Platts, за умов, що подібного роду подальше використання відповідає всім перерахованим нижче умовам.

За твердженням відповідача, ПАТ «Укрнафта» у періоді, що перевірявся, було порушено вимоги підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України в частині взаємовідносин з Platts, оскільки нерезиденту Platts було виплачено винагороду у вигляді роялті.

Контролюючий орган вважає, що відповідно до статті 2 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал, такі роялті можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо фактичним володарем цих роялті є резидент іншої Договірної Держави, податок, який стягується, не повинен перевищувати 10 відсотків від загальної суми роялті. Відтак, на думку контролюючого органу, при здійсненні виплат на користь компанії Platts (в особі підрозділу компанії - «McGRAW Hill Financial» (США), корпорацією, заснованою в шт. Нью-Йорк) згідно з Генеральною угодою від 01.09.2014 №20/1172-Р доходу в розмірі 788 806, 82 грн. (37 290, 00 дол. США) ПАТ «Укрнафта» повинно було утримати і сплатити до бюджету податок на репатріацію доходу за ставкою 10 %.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки контролюючого органу, що позивач, з огляду на характер та природу здійснених на користь нерезидента - компанії Platts виплат мав утримати і сплатити до бюджету податок з доходу за ставкою 10 %.

Відповідно до Конвенції між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал роялті можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, проте податок, який стягується, не повинен перевищувати 10 відсотків від загальної суми роялті.

Термін «роялті» при використанні в цій Конвенції означає платежі будь-якого виду, що одержуються як винагорода за використання або за надання права користування будь-яким авторським правом на літературні твори, твори мистецтва або наукову роботу, включаючи комп`ютерні програми, відеокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо чи телевізійного мовлення; будь-які патенти, торгові марки, дизайн або модель, план, таємну формулу або процес, або за будь-яке інше подібне право або власність; або за інформацію, що стосується промислового, комерційного або наукового досвіду.

Враховуючи умови укладеного Генерального договору про підписку від 01.09.2014 №20/1172-Р, а саме, що Platts надає Передплатнику (позивачу) невиключну, непередавальну, обмежену ліцензію, згідно якої Уповноважені користувачі передплатника (позивача) будуть отримувати доступ і використовувати у внутрішніх цілях продукти та послуги, які є інтелектуальною власністю Platts, а позивач оплачує кошти за продукти, послуги та інформацію, що надаються Platts, колегія суддів приходить до висновку, що кошти сплачені позивачем по Генеральному договору про підписку від 01.09.2014 №20/1172-Р відповідають під термін «роялті», що визначено в Конвенції між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки.

Таким чином позивач, здійснюючи виплату на користь компанії Platts (в особі підрозділу компанії - «McGRAW Hill Financial» (США)) згідно з Генеральним договором від 01.09.2014 №20/1172-Р доходу в розмірі 788 806, 82 грн (37 290, 00 дол. США) зобов`язаний був утримати і сплатити до бюджету податок на репатріацію доходу за пониженою ставкою 10 % (довідка, яка підтверджує, що Platts (в особі підрозділу компанії - «McGRAW Hill Financial» є резидентом США у позивача була в наявності).

Посилання судів попередніх інстанцій на те, що проведені платежі не є роялті, оскільки матеріали даної справи не містять доказів того, що нерезидентом Platts було надано ПАТ «Укрнафта» додаткову ліцензію, відповідно до пункту «С» «Обмеження подальшого розповсюдження: Дані в формі таблиць, Текст, Графічні зображення», колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не мають жодного значення для кваліфікації природи відповідних платежів, оскільки статтею 12 вказаної вище Конвенції визначено, що термін «роялті» означає платежі будь-якого виду, які одержуються як винагорода за використання права користування будь-яким авторським правом без відносно того, за якою ліцензією це право надано (виключну чи невиключну, обмежену чи необмежену, додаткова ліцензія).

Безпідставним є і посилання судів попередніх інстанцій на постанови Верховного Суду, у справах №817/1045/17 та №803/1005/17, оскільки такі стосуються обставин щодо підтвердження статусу бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) одержаного доходу, проте такі обставини не є спірними у цій справі.

Обґрунтування судів попередніх інстанцій своїх рішень тим, що дохід, який виник у Platts в Україні на підставі Генерального договору, пов`язаний з комерційною діяльністю, до якої Platts залучене на території США, відтак, в силу статті 22 Конвенції такий дохід звільнений від оподаткування в Україні, оскільки інформація Platts активно використовується на території США, Platts є резидентом США та залучене до здійснення активної комерційної діяльності у США, колегія суддів також не приймає до уваги оскільки, вказані посилання позивача, які прийняті судами під час прийняття рішення, не підтверджені жодним доказом, матеріали справи таких доказів не містять.

З урахуванням встановлених обставин справи та правового регулювання спірних правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 05.04.2018 №, яким позивачу нараховано податкові зобов`язання у розмірі 78 880,68 грн за порушення вимог підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України.

Суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень в цій частині, а тому наявні підстави для задоволення касаційної скарги контролюючого органу.

39. Підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.04.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення ним вимог пункту 46.1 Податкового кодексу України внаслідок неподання до податкових органів розрахунків (звітів) податкових зобов`язань нерезидентів «Аргус Медіа (Russia) Limited» (Великобританія), «Platts» (підрозділ компанії «McGRAW Hill Financial» (США), якими отримано доходи із джерелом їх походження з України, суди попередніх інстанцій вказали те, що за звітний період (2015 рік) ПАТ «Укрнафта» не утримувало та не сплакувало до бюджету податок на доходи нерезидентів «Аргус Медіа (Russia) Limited» (Великобританія), Platts (підрозділ компанії «McGRAW Hill Financial» (США)), а тому у позивача був відсутній обов`язок подавати контролюючому органу звіт про виплачені доходи.

Проте, колегія суддів вказує, що встановлені вище обставини свідчать про те, що позивач був зобов`язаний утримати та сплатити до бюджету податок на доходи нерезидента Platts (підрозділ компанії «McGRAW Hill Financial» (США)) за 2015 рік у сумі 78 880,68 грн, а відтак з урахуванням положень пункту 103.9 статті 103 Податкового кодексу України (особа, яка виплачує доходи нерезидентові, зобов`язана у разі здійснення у звітному періоді (кварталі) виплат нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України подавати контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у строки та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику) позивач був зобов`язаний подавати до контролюючого органу звіт про виплачені доходи за 2015 рік за формою встановленою законодавством.

Таким чином, штрафна (фінансова) санкція (штраф) у розмірі 170,00 грн за оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням від 05.04.2018 № застосована контролюючим органом правомірно.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій в частині відсутності у позивача обов`язку щодо подачі до контролюючого органу звіту про виплачені доходи за 2015 рік за формою встановленою законодавством по нерезиденту «Аргус Медіа (Russia) Limited» (Великобританія), оскільки за 2015 рік ПАТ «Укрнафта» не утримувало, а отже і не переказувало до бюджету податків на доходи нерезидентів «Аргус Медіа (Russia) Limited» (Великобританія), а за висновками акту перевірки від 16.03.2018 №388/28-10-14-01/00135390 позивачу будь - яких податкових зобов`язань по вказаному нерезиденту Аргус Медіа (Russia) Limited» (Великобританія) донараховано не було. Таким чином, позивач не мав обов`язку подавати звіт по нерезиденту «Аргус Медіа (Russia) Limited» (Великобританія).

Вказане свідчить про протиправність застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції (штрафу) в розмірі 170,00 грн за оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням від 05.04.2018 №.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

40. Враховуючи встановлені обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин колегія суддів приходить до висновку, що суди обґрунтовано задовольнили позовні вимоги Товариства про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.04.2018 № (штрафні (фінансові) санкції - 804 102,80 грн) та від 05.04.2018 № , №, № та № в частині застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції (штрафу) в розмірі 170,00 грн.

Щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.04.2018 №, № , № в частині застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції (штрафу) в розмірі 170,00 грн та 402 податкових повідомлень-рішень від 05.04.2018 (на загальну суму податкових зобов`язань з акцизного податку в розмірі 129 688 980,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 64 844 490,00 грн) колегія судів приходить до висновку, що позовні вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають.

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.04.2018 № суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для направлення справи на новий розгляд у зазначеній частині.

41. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення) в частині, що призвело до неправильного вирішення спору в зазначених частинах, а тому касаційна скарга Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року підлягає частковому задоволенню.

42. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

43. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України). Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України).

44. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

45. За правилами статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 №460-ІХ) підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 351, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі №826/11557/18 в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 05.04.2018 за номерами: , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , (402 податкових повідомлень-рішень на загальну суму податкових зобов`язань з акцизного податку в розмірі 129 688 980,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 64 844 490,00 грн), , , в частині застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції (штрафу) в розмірі 170,00 грн - скасувати та в цій частині в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» відмовити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі №826/11557/18 в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 05.04.2018 № , скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі №826/11557/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду