Справа № 360/4888/20
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року справа №360/4888/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року (повне судове рішення складено 07 липня 2021 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/4888/20 (суддя в І інстанції Басова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області про стягнення суддівської винагороди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області (далі - ТУ ДСА України в Луганській області) про стягнення суддівської винагороди.

Позов обґрунтовував тим, що в 2014 році працював на посаді судді Свердловського міського суду Луганської області. За період з травня по серпень 2014 року йому не в повному обсязі виплачено суддівську винагороду. Позивач зазначив, що відповідно до чинного на 2014 рік Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) розмір належної суддівської винагороди з урахуванням щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу складав 14 007,00 грн, тому за 4 місяці з травня по серпень 2014 року йому мало бути виплачено 56 028 грн з розрахунку 4 х 14 007,00 грн, однак фактично виплачено 13 318,63 грн, недоплачена сума складає 42 709,37 грн. Позивач вважав, що виплата суддівської винагороди в неповному розмірі є порушенням права на оплату праці, а також внаслідок невиплати відповідачем не сплачено внески загальнообов`язкового державного соціального страхування. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 42709,37 грн (а.с.1,40).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, якими вмотивовано позовну заяву.

Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули, тому апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Указом Президента України від 23.05.2013 №302/2013 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 призначено на посаду судді Свердловського міського суду Луганської області строком на п`ять років (а.с.43-44).

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №2710/38-14 визначено територіальну підсудність з розгляду цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення та кримінальних проваджень Свердловського міського суду Луганської області Біловодському районному суду Луганської області (а.с.106-108).

Місто Свердловськ Луганської області відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Свердловський міський суд Луганської області не перереєстровано та не переміщено з міста Свердловськ (м. Довжанськ) на контрольовану українською владою територію (а.с.115-117).

Рішенням Ради суддів України від 23.12.2014 №76 вирішено, зокрема, тимчасово прикріпити до штату судів того самого рівня і спеціалізації відповідно в Донецькій та Луганській областях, що функціонують на території підконтрольній українській владі, суддів, які подали заяви на переведення на роботу на посадах суддів до інших судів України з судів, які тимчасово знаходяться на непідконтрольній території Донецької та Луганської областей, до прийняття рішення про їх переведення у встановленому законом порядку згідно з додатком; головам відповідних судів видати накази про тимчасове прикріплення таких суддів на підставі заяв суддів про прикріплення та штатних розписів судів у порядку та на умовах, визначених пунктом 2 цього рішення; зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити виплату суддівської винагороди, обрахованої з дня останнього нарахування до дня тимчасового прикріплення, та допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу (у разі перебування у відпустці) та суддівської винагороди до моменту переведення в установленому законом порядку в судах, до яких вони тимчасово прикріплені (а.с.46-47).

Згідно додатку до вказаного рішення, судді Свердловського міського суду Луганської області прикріплюються до Рубіжанського міського суду Луганської області (а.с.48-49).

Наказом Рубіжанського міського суду Луганської області №85-ос від 24.12.2014 «Про тимчасове прикріплення суддів до Рубіжанського міського суду» суддю Свердловського міського суду Луганської області ОСОБА_1 тимчасово прикріплено до Рубіжанського міського суду Луганської області.

Нарахування та виплату суддівської винагороди здійснює ТУ ДСА України в Луганській області (а.с.63-67).

В подальшому, Указом Президента України від 14.02.2015 №81/2015 «Про переведення суддів» суддю Свердловського міського суду Луганської області Кирильчука О.І. переведено на роботу на посаду судді Ленінського районного суду м. Миколаєва (а.с.50-54).

Також в межах спірних правовідносин судами встановлено, що ОСОБА_1 з 01.05.2014 по 08.05.2014 перебував на лікарняному; з 09.05.2014 по 30.06.2014 був відсутній на роботі з нез`ясованих причин; з 01.07.2014 по 21.07.2014 відпрацьовано 15 робочих днів; з 22.07.2014 по 31.07.2014 був відсутній на роботі з нез`ясованих причин.

Вказані обставини підтверджуються табелями обліку робочого часу за травень-липень 2014 року (а.с.76-78).

За період з 01.08.2014 по 31.12.2014 табелі обліку робочого часу відсутні в зв`язку з проведенням АТО на окремих територіях Луганської та Донецької областях.

Також судами встановлено, що в межах спірних правовідносин ТУ ДСА України в Луганській області здійснено наступне нарахування та виплату ОСОБА_1 :

Травень 2014 року:

нараховано - 9331,75 грн, а саме: лікарняні за рахунок ФСС за 18 робочих днів березня 2014 року - 6818,86 грн; лікарняні за рахунок ФСС за 7 робочих днів квітня 2014 року -2612,89 грн;

утримано - 11822,41 грн, а саме: виплачено лікарняні за рахунок ФСС 4664,01 грн; утримано ПДФО з лікарняних ФСС - 1371,76 грн; утримано ЄСВ з лікарняних ФСС - 186,64 грн; виплачено аванс за травень - 5600,00 грн;

також станом на 01.05.2014 існував борг працівника перед підприємством - 1862,12 грн та борг по виплаті лікарняних ФСС 4664,01 грн. Згорнуте сальдо - борг підприємства 2801,89 грн (4664,01 - 1862,12).

Червень 2014 року:

нараховано - 6718,86 грн, а саме: лікарняні за рахунок ФСС за 14 робочих днів квітня 2014 року - 5225,78 грн; лікарняні за рахунок ФСС за 4 робочих дня травня 2014 року -1493,08 грн;

утримано - 8895,39 грн, а саме: виплачено лікарняні за рахунок ФСС - 7773,34 грн; утримано ПДФО з лікарняних ФСС - 987,68 грн; утримано ЄСВ з лікарняних ФСС - 134,37 грн;

також станом на 01.06.2014 борг працівника перед підприємством складає 7462,11 грн та борг по виплаті лікарняних ФСС 7773,34 грн. Згорнуте сальдо - борг підприємства 311,23 грн (7773,34 - 7462,11).

Липень 2014 року (з 01.07 по 21.07):

нараховано суддівської винагороди за 15 робочих днів - 9349,25 грн;

утримано - 7483,95 грн, а саме: виплачено лікарняні за рахунок ФСС - 5596,81 грн; утримано ПДФО з суддівської винагороди 1316,84 грн; утримано ЄСВ з суддівської винагороди - 570,30 грн;

також станом па 01.07.2014 борг працівника перед підприємством складає 7462,11 грн та борг по виплаті лікарняних ФСС - 5596,81 грн. Згорнуте сальдо - борг працівника 1865,30 грн (5596,81 - 7462,11).

Станом на 01.08.2014 заборгованість підприємства та працівника відсутні.

Вказані обставини підтверджуються розрахунковими листами за період з травня по липень 2014 року та детальним розрахунком відповідача (а.с.75,96-97).

В подальшому, ТУ ДСА України в Луганській області була здійснена 25.09.2014 виплата позивачу суддівської винагороди у розмірі 10 000 грн та 29.12.2014 у розмірі 51 265,37 грн, а всього 61 265,37 грн, що підтверджується вигрузкою списків на перерахування коштів на карткові рахунки АТ «Ощадбанк» (а.с.79-80).

При цьому, згідно детального розрахунку виплаченої суддівської винагороди ОСОБА_1 у період з липня 2014 року по грудень 2014 року, наданої ТУ ДСА України в Луганській області, вбачається, що у виплачену позивачу частинами загальну суму 61 265,37 грн у вересні та грудні 2014 року увійшла частина суддівської винагороди за липень 2014 року та за повний місяць серпня 2014 року (а.с.114).

Так, доплата за липень 2014 року складалась з: окладу - 6354,78 грн; вислуги років (15%) - 953,22 грн та індексації - 150,70 грн, всього нараховано 7458,70 грн, з яких утримано податків та зборів: ПДФО - 1118,81 грн, ЄСВ - 454,98 грн, та військовий збір - 111,88 грн.

Виплата суддівської винагороди за серпень 2014 року складалась з: окладу - 12 180,00 грн; вислуги років (15%) - 1827,00 грн та індексації - 150,70 грн, всього нараховано 14 157,70 грн, з яких утримано податків та зборів: ПДФО - 2016,39 грн, ЄСВ - 863,62 грн та військовий збір - 212,37 грн.

Виплата позивачу суддівської винагороди також підтверджується довідкою ТУ ДСА України в Луганській області про доходи ОСОБА_1 за 2014 рік та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів в період з 01.01.2014 по 31.12.2014 (а.с.98,105).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача та заперечення відповідача, судова колегія виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 129 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

За приписами частин другої, третьої, п`ятої статті 129 цього ж Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно:

з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат;

з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат;

з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат;

з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат (Законом України від «Про внесення зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 716-VII від 19.12.2013 (набрав чинності з 1 січня 2014 року) абзац п`ятий частини третьої статті 129 Закону № 1402-VIII виключено);

з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

З наведеного правового регулювання вбачається, що у 2014 році суддівська винагорода повинна була нараховуватись і виплачуватись позивачу відповідно до приписів Закону № 1402-VIII, виходячи з того, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат та доплати за вислугу років у розмірі 15 %.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було установлено у 2014 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 1218 гривень.

Однак, як вже було зазначено вище Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» (далі - Указ № 405/2014) уведено в дію вказане рішення Ради національної безпеки і оборони України.

На підставі статті 1 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII) періодом проведення антитерористичної операції є час між датою набрання чинності Указом №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу №405/2014.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14 квітня 2014 року.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» на підставі подань ДСА України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх.№913/0/1-14 від 29 серпня 2014 року, вх.№10027/0/30-14 від 1 вересня 2014 року), розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 вересня 2014 року №27/0/38-14 визначено територіальну підсудність справ Свердловського міського суду Луганської області Біловодському районному суду Луганської області.

На виконання Закону № 1669-VII розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 2 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (далі - розпорядження №1053-р, 1275-р відповідно) затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно якого до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м. Свердловськ, де територіально розташований Свердловський міський суд Луганської області.

Крім того, на території Донецької та Луганської областей відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року №436 починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, з метою запобігання загрози життю і здоров`ю працівників та клієнтів банків, Правлінням Національного банку України прийнято постанову від 6 серпня 2014 року № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» якою призупинено здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

Рішенням Ради суддів України від 23.12.2014 №76 вирішено, зокрема, тимчасово прикріпити до штату судів того самого рівня і спеціалізації відповідно в Донецькій та Луганській областях, що функціонують на території підконтрольній українській владі, суддів, які подали заяви на переведення на роботу на посадах суддів до інших судів України з судів, які тимчасово знаходяться на непідконтрольній території Донецької та Луганської областей, до прийняття рішення про їх переведення у встановленому законом порядку згідно з додатком; головам відповідних судів видати накази про тимчасове прикріплення таких суддів на підставі заяв суддів про прикріплення та штатних розписів судів у порядку та на умовах, визначених пунктом 2 цього рішення; зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити виплату суддівської винагороди, обрахованої з дня останнього нарахування до дня тимчасового прикріплення, та допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу (у разі перебування у відпустці) та суддівської винагороди до моменту переведення в установленому законом порядку в судах, до яких вони тимчасово прикріплені.

Аналізуючи у сукупності вказані норми права разом із встановленими судом фактичними обставинами справи, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що у період з 01.05.2014 по 21.07.2014 відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу суддівської винагороди в повному обсязі у відповідності з вимогами статті 129 Закону № 2453-VI, з урахуванням фактично відпрацьованого позивачем часу, оскільки в цей період з 01.05.2014 по 08.05.2014 позивач перебував на лікарняному; з 09.05.2014. по 30.06.2014 був відсутній на роботі з нез`ясовних причин; з 01.07.2014 по 21.07.2014 відпрацював 15 робочих днів.

У зв`язку з активною фазою антитерористичної операції на території Луганської області, запровадженими обмеженнями Національним банком України та призупиненням здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою, відповідач не здійснював нарахування та виплату суддівської винагороди починаючи з 22.07.2014. При цьому виплата була відновлена у вересні 2014 року, а повний розрахунок та виплата суддівської винагороди були здійсненні відповідачем 29.12.2014 після прийняття рішення Радою суддів України від 23.12.2014 № 76 та тимчасового прикріплення позивача до Рубіжанського міського суду Луганської області.

При цьому дослідженням наданих відповідачем розрахунків, судами встановлено, що нарахування та виплата суддівської винагороди у період з 22 липня 2014 року по серпень 2014 року також здійснена відповідачем у відповідності з вимогами статті 129 Закону № 2453-VI та пункту 4 рішення Ради суддів України від 23.12.2014 №76.

Підсумовуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що відповідач здійснив у повному обсязі виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01.05.2014 по 31.08.2014.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач, як суб`єкти владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності, довів суду правомірність своїх дій, тому місцевий суд дійшов правильного висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини. Встановлені судом першої інстанції обставини підтверджуються табелями обліку робочого часу за травень-липень 2014 року (а.с.76-78).

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року в справі № 360/4888/20 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 28 вересня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

І. Д. Компанієць