Справа № 809/284/16
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р. справа № 809/284/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Кафарського В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Вакун В.М.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Муратової Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу ДПС Головного управління ДПС України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" № від 04.02.2016,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 18.03.2016 звернувся до суду з адміністративним позовом до Коломийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" № від 04.02.2016.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення положень підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, всупереч фактичним обставинам, необґрунтовано за наслідками проведеної перевірки виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми "Р" за № від 04.02.2016, яким збільшив суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за основним платежем на суму 107814,04 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 27293,51 гривень. Вважає визначення вказаного грошового зобов`язання безпідставним, так як анульована (прощена) Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" заборгованість позивача за кредитними договорами в сумі 107814,04 гривень не є його доходом, оскільки основною ознакою доходу є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 по справі № 809/284/16 - без змін.

Згідно постанови Верховного суду від 17.12.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 у цій справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

02.01.2020 адміністративна справа №809/284/16 надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду та цього ж дня зареєстрована автоматизованою системою документообігу Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 06.01.2019 прийнято до провадження Івано-Франківського окружного адміністративного суду адміністративну справу №809/284/16 за позовом ОСОБА_1 до Коломийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" № від 04.02.2016 та зобов`язано позивача надати належним чином засвідчені копії документів з інформацією щодо причин анулювання ПАТ "Дельта банк" заборгованості ОСОБА_1 відповідно до кредитних договорів від 30.05.2007 за №0, від 10.04.2008 за №0, від 20.02.2008 за №0, у тому числі з розрахунком по тілу кредиту, заборгованості по відсоткам, комісії, штрафам (пеням).

23.01.2020 в судовому засіданні за клопотанням представника Головного управління ДФС в Івано-Франківській області судом замінено відповідача - Коломийську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на його правонаступника - Головне управління ДФС в Івано-Франківській області. Воднораз, 20.09.2021 в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача судом замінено відповідача - Головне управління ДФС в Івано-Франківській області на його правонаступника - відокремлений підрозділ ДПС України Головне управління ДПС в Івано-Франківській області.

На підставі клопотання представника позивача від 14.02.2020 про приєднання до матеріалів справи листа АТ "Дельта Банк" від 07.02.2020 за №497, згідно якого АТ "Дельта Банк" відмовило в наданні інформації, яку запитує представник позивача, містить банківську таємницю, а тому у Банку відсутні правові підстави для надання запитуваної інформації, судом ухвалою від 18.02.2020 витребувано у публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" відомості (інформацію, належним чином засвідчені копії документів з інформацією) щодо причин анулювання ПАТ "Дельта банк" заборгованості ОСОБА_1 відповідно до кредитних договорів від 30.05.2007 за №0, від 10.04.2008 за №0, від 20.02.2008 за №0, у тому числі з розрахунком по тілу кредиту, заборгованості по відсоткам, комісії, штрафам (пеням).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 було зупинено провадження по справі №809/284/16 до усунення обставин, що викликали його зупинення, а саме до отримання витребуваних відомостей (інформації, належним чином засвідчених копій документів з інформацією) щодо причин анулювання ПАТ "Дельта банк" заборгованості ОСОБА_1 відповідно до кредитних договорів від 30.05.2007 за №0, від 10.04.2008 за №0, від 20.02.2008 за №0, у тому числі з розрахунком по тілу кредиту, заборгованості по відсоткам, комісії, штрафам (пеням).

Ухвалою від 23.06.2020 повторно витребувано у публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" відомості (інформацію, належним чином засвідчені копії документів з інформацією) щодо причин анулювання ПАТ "Дельта банк" заборгованості ОСОБА_1 відповідно до кредитних договорів від 30.05.2007 за №0, від 10.04.2008 за №0, від 20.02.2008 за №0, у тому числі з розрахунком по тілу кредиту, заборгованості по відсоткам, комісії, штрафам (пеням).

Ухвалою 23.09.2020 застосовано до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк") заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення відомостей (інформацію, належним чином засвідчені копії документів з інформацією) щодо причин анулювання ПАТ "Дельта банк" заборгованості ОСОБА_1 відповідно до кредитних договорів від 30.05.2007 за №0, від 10.04.2008 за №0, від 20.02.2008 за №0, у тому числі з розрахунком по тілу кредиту, заборгованості по відсоткам, комісії, штрафам (пеням) для дослідження судом.

07.10.2020 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що боржник не є територіальним органом центральних органів виконавчої влади та їх структурним підрозділом, місцевим судом, міською, районною або селищною радою чи районною державною адміністрацією та їх структурним підрозділом, окружною прокуратурою, іншим територіальним підрозділом органів державної влади та їх посадовою особою.

15.10.2020 ухвалою застосовано до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення відомостей (інформацію, належним чином засвідчені копії документів з інформацією) щодо причин анулювання ПАТ "Дельта банк" заборгованості ОСОБА_1 відповідно до кредитних договорів від 30.05.2007 за №0, від 10.04.2008 за №0, від 20.02.2008 за №0, у тому числі з розрахунком по тілу кредиту, заборгованості по відсоткам, комісії, штрафам (пеням) для дослідження судом. Вилучення даних документів доручено Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

23.10.2020 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-божника Згідно з рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 №181 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк" провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.

Ухвалою від 05.01.2021 застосовано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення відомостей (інформацію, належним чином засвідчені копії документів з інформацією) щодо причин анулювання ПАТ "Дельта банк" заборгованості ОСОБА_1 відповідно до кредитних договорів від 30.05.2007 за №0, від 10.04.2008 за №0, від 20.02.2008 за №0, у тому числі з розрахунком по тілу кредиту, заборгованості по відсоткам, комісії, штрафам (пеням) для дослідження судом. Вилучення даних документів доручено Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

02.02.2021 на адресу суду надійшло повідомлення головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 22.01.2021 з тих підстав, що пред`явлено не за місцем виконання. Тому ухвалою від 03.02.2021 застосовано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення відомостей (інформацію, належним чином засвідчені копії документів з інформацією) щодо причин анулювання ПАТ "Дельта банк" заборгованості ОСОБА_1 відповідно до кредитних договорів від 30.05.2007 за №0, від 10.04.2008 за №0, від 20.02.2008 за №0, у тому числі з розрахунком по тілу кредиту, заборгованості по відсоткам, комісії, штрафам (пеням).для дослідження судом. Вилучення даних документів доручено Шевченківському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

19.05.2021 на адресу суду від Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист від 06.05.2021 за №73663 (а.с. 111), згідно якого останнім на виконання вимог ухвали №809/284/16 від 03.02.2021 направлено суду копії документів, вилучених у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. До листа долучено копію повідомлення від 27.04.2021 за №60-5984/21 про фактичне виконання судового рішення (а.с. 112), копію протоколу №68/31-2 від 10.10.2013 (а.с. 113), копію протоколу №11/45-2 від 27.02.2014 (а.с. 114), копію протоколу №11/44-2 від 27.02.2014 (а.с. 115) та довідку від 23.04.2021 за вих.№101 (а.с. 116).

Ухвалою від 28.05.2021 поновлено провадження у справі №809/284/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" № від 04.02.2016.

В судовому засіданні 09.06.2021 судом встановлено, що в довідці від 23.04.2021 міститься інформація за кредитними договорами, серед іншого, від 05.10.2007 за №1 та від 10.02.2009 за №1. При цьому, в протоколах засідань Кредитного комітету відсутня будь-яка витребовувана інформація, розрахунки по тілу кредиту, заборгованості по відсоткам, комісії, штрафам (пеням) по кредитним договорам від 30.05.2007 за №0, від 10.04.2008 за №0, від 20.02.2008 за №0. Однак, ні лист, ні додатки до нього не містять жодних розрахунків, з яких можливо було б встановити структуру анульованої заборгованості. Окрім того, невідповідність відомостей у довідці стосується не тільки кредитних договорів, але й додаткових договорів до них. Тому судом ухвалою від 09.06.2021 повторно витребувано у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відомості (інформацію, належним чином засвідчені копії документів з інформацією) щодо причин анулювання ПАТ "Дельта банк" заборгованості ОСОБА_1 відповідно до кредитних договорів від 30.05.2007 за №0, від 10.04.2008 за №0, від 20.02.2008 за №0, у тому числі з розрахунком по тілу кредиту, заборгованості по відсоткам, комісії, штрафам (пеням).

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві. Просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав. Подав письмове заперечення проти заявлених вимог, яке відповідало висновкам зазначених у акті перевірки від 25.01.2016 року №164/171/ НОМЕР_1 . Додаткових пояснень не надав з урахуванням отриманих судом доказів. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Наказом Коломийської ОДПІ від 13.01.2016 №4 призначена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2014. Копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.01.2016 №4 та письмове повідомлення від 13.01.2016 №1 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки отримано ОСОБА_1 13.01.2016 особисто (а.с.10, т.1).

Судом встановлено, що з 18.01.2016 по 20.01.2016 Коломийською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового законодавства, щодо суми боргу анульованого (прощеного) кредитором, за результатами якої складено акт за № 164/171/ НОМЕР_1 від 25.01.2016 (а.с.10-16).

В даному акті зафіксовано порушення ОСОБА_1 підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 171.2 статті 171, підпункту 168.4.5 підпункту 168.4.8 пункту 168.4 статті 168, пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, в результаті чого платнику податків донараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 107814,04 гривень.

За наслідками розгляду вищевказаного акту перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" за № від 04.02.2016, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на 135107,55 гривень, з яких 107814,04 гривень - за основним платежем та 27293,51 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.17).

Підставою для винесення оскаржуваного рішення слугувало встановлення відповідачем факту неподання ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013-2014 рік з відображенням у ній доходу у вигляді додаткового блага за IV квартал 2013 року в розмірі 306617,08 та в I кварталі 2014 року в сумі 330365,53 гривні, отриманого від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості в сумі 306617,08 гривень згідно п. 3 додаткового договору № 1 від 21.10.2013 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 10.04.2008, згідно п. 6 договору №2 від 28.02.2014 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 30.05.2002 прощено (анульовано) борг в сумі 153285,86 гривень, згідно п.3 додаткового договору № 3 від 28.02.2014 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 20.02.208 прощено(анульовано) борг в сумі 177079,67 гривень. За невиконання позивачем визначеного Законом обов`язку щодо своєчасного подання податкової декларації про майновий стан і доходи та своєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб відповідачем накладено на даного платника податків штраф у розмірі 27293,51 гривень. (а.с.17,18-20)

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням форми "Р" за № від 04.02.2016, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Судом встановлено, що відповідно до кредитних договорів № 0 від 30.05.2007, № 0 від 10.04.2008, № 0 від 20.02.2008 ОСОБА_1 отримав кредит у ПАТ "Дельта Банк".

Між ОСОБА_1 та ПАТ "УКРСИББАНК" 30.05.2007 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0. Згідно договору купівлі продажу прав вимог за кредитами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. 08.12.2011, ПАТ "Дельта Банк" прийняло від ПАТ "УКРСИББАНК" право вимоги за даним кредитним договором.

Також між ОСОБА_1 та ПАТ "УКРСИББАНК" 20.02.2008 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0. Згідно договору купівлі продажу прав вимог за кредитами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. 08.12.2011, ПАТ "Дельта Банк" прийняло від ПАТ "УКРСИББАНК" право вимоги за даним кредитним договором.

Пізніше між ОСОБА_1 та ПАТ "УКРСИББАНК" 10.04.2008 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0. Згідно договору купівлі продажу прав вимог за кредитами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. 08.12.2011, ПАТ "Дельта Банк" прийняло від ПАТ "УКРСИББАНК" право вимоги за даним кредитним договором.

21.10.2013 між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" укладений додатковий договір №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 10.04.2008, за яким позивач мав сплатити заборгованість в розмірі суми не менш ніж 28 000,00 (двадцять вісім тисяч) доларів США, а кредитор повинен здійснити прощення (анулювання) боргу в розмірі 306 617,08 (триста шість тисяч шістсот сімнадцять) гривень (а.с.18, т.1).

28.02.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" укладений додатковий договір №2 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 30.05.2007, за яким позивач мав сплатити заборгованість в розмірі суми не менш ніж 7 060,00 (сім тисяч шістдесят) доларів США, а кредитор повинен здійснити прощення (анулювання) боргу в розмірі 153 285,86 (сто п`ятдесят три тисячі двісті вісімдесят п`ять) гривень (а.с.20, т.1).

28.02.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" укладений додатковий договір №3 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.02.2008, за яким позивач мав сплатити заборгованість в розмірі суми не менш ніж 7 940,00 (сім тисяч дев`ятсот сорок) доларів США, а кредитор повинен здійснити прощення (анулювання) боргу в розмірі 177 079,67 ( сто сімдесят сім тисяч сімдесят дев`ять) гривень (а.с.19, т.1).

Як вбачається із матеріалів справи на адресу ПАТ "Дельта Банк" Коломийською ОДПІ було направлено запит від 27.05.2015 № 3030/10/09-07-17-01/708 про надання інформації та її документального підтвердження, щодо документів які стали підставою для надання додаткового блага (а.с. 45).

ПАТ "Дельта Банк" листом за вихідним №3857 від 22.06.2014, повідомило відповідача, що ОСОБА_1 було виплачено (нараховано) доходи, що відображені банком у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за ознакою доходу "126" за 4 квартал 2013 року, 1 квартал 2014 року, 3 - 4 квартал 2014. Доходи нараховано у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, з врученням боржнику відповідного повідомлення про таке анулювання (прощення) боргу та включення суми анульованого боргу до Податкового розрахунку за формою 1-ДФ за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано.(а.с.47) З позиції відповідача, не надання позивачем до податкового органу податкової декларації про майновий стан та доходи за 2013-2014 роки з задекларованим доходом, отриманим від ПАТ "Дельта Банк", не нарахування та не сплата до бюджету податку з отриманого доходу підтверджує висновки акту перевірки від 25.01.2016 року №164/171/ про порушення позивачем норм Податкового кодексу України. Крім того, звертає увагу суду на те, що анульована заборгованість позивачу анульована за кредитом та відсотками. За наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, врахувавши позицію Верховного Суду по вказаній справі, судом зазначається.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що додатковим благом є кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

Відповідно до підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку є, зокрема, податковий агент.

Згідно пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

За змістом пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 162.2.17 пункту 16.2 статті 162 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), є вичерпним, до якого згідно з підпунктом "д" включається суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно з підпунктом "б" підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку.

У постанові Верховного Суду від 21 травня 2018 року у справі № 820/7182/16 зазначено, що оподатковуваним доходом позивача є лише основна заборгованість за кредитом, прощена (анульована) банком. Прощені (анульовані) банком проценти за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеня) не є доходом платника податків, а тому база оподаткування повинна визначатись лише з суми, прощеної (анульованої) банком, яку позивач фактично отримав за банківським кредитом, без врахування таких платежів.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід.

Відсутність в підпункті "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України точності щодо визначення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, була усунена шляхом внесення змін Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року №71-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2015 року.

Згідно з підпунктом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Таким чином, анульована заборгованість з процентів, комісії, пені не підлягає оподаткуванню.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі №813/330/16.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки ПАТ "Дельта Банк" від 22.06.2021 сума боргу анульована за його самостійним рішенням та підтверджено, що доходи нараховано у ф. 1-ДФ за ознакою доходу "126" у вигляді додаткового блага по фізичній особі анульовано кредитором в загальному розмірі 636 982, 61 грн. Однак у даній довідці зазначені номери додаткових договорів, які не відповідають номерам укладених додаткових договорів між позивачем та ПАТ "Дельта Банк".

Окрім того, в матеріалах справи мітиться розрахунки заборгованості за договорами кредиту від 10.02.2009 №1, від 10.02.2009 №1, від 10.04.2008 №0, сума заборгованості за яким вказана 0,00 станом відповідно 28..02.2014, 28.02.2014 та 21.10.2013 відповідно (т. 2, а.с.161-163).

На думку суду, інформація, яка міститься в наданих доказах, є суперечливою.

З врахуванням вищевикладеного суд зазначає, що відповідач, приймаючи спірне у даній справі податкове повідомлення-рішення не надав належної оцінки отриманим від банківської установи ПАТ "Дельта Банк" відомостей, оскільки не врахував обставин наданих банківською установою відомостей про складові прощеної суми боргу.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи встановлено, що підставами для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення слугували обставини невідображення позивачем у податковій звітності під час річного декларування отриманого доходу у вигляді прощеної суми боргу за кредитним договором, що відбулося шляхом підписання додаткової угоди, але ані станом на дату проведення перевірки, ані станом на час розгляду справи не встановлено відомостей про складові суми прощеного боргу, суд приходить до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення форми "Р" за № від 04.02.2016 прийнято без врахування усіх обставин та норм діючого законодавства.

Суд зазначає, що розмежування основної суми боргу та суми процентів за кредитними договорами відсутні у додатковому договорі №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 10.04.2008, додатковому договорі №2 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 30.05.2007 та додатковому договорі №3 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.02.2008.

Разом з тим, під час проведення перевірки відповідач керувався виключно податковим розрахунком за формою № 1-ДФ і, не отримавши від АТ Дельта Банк податкової інформації та її документального підтвердження щодо взаємовідносин банку з позивачем, жодних інших заходів для з`ясування вищезазначених питань не вжив і під час нового розгляду справи, хоча це мало істотне значення для надання правильних висновків за результатами перевірки.

Як наслідок, до складу загального річного оподатковуваного доходу позивача за 22013-2014 роки було включено всю суму прощеного боргу, в тому числі суми, що не вважаються додатковим благом.

Під час розгляду даної справи, судом встановлено, що розрахунок суми, з якої складається податкове зобов`язання (чи включено до суми доходу позивача, штраф, пеня, відсотки, тощо), не проводився і такого розрахунку податковий орган до суду надати не може.

В свою чергу, суд зазначає, що проведення самостійно розрахунків обчислення грошового зобов`язання не входить до компетенції суду, оскільки таке обчислення відноситься до компетенції податкового органу, а суд лише має перевірити правильність таких розрахунків.

Відтак, податкове повідомлення-рішення від форми "Р" № від 04.02.2016 є протиправним як таке, що прийняте без дотримання вимог чинного законодавства України та порушують майнові права та інтереси позивача, що захищені ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Наведене узгоджується із Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) та практикою Європейського Суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (ст. 32).

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі "Лавентес проти Латвії" та від 08.02.2011 року по справі "Берктай проти Туреччини" наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій".

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Vastberga Taxi Aktiebolag and Vulic проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Виходячи з наведеного, у позивача не виник обов`язок щодо сплати податку на доходи фізичних осіб відповідно до абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, відтак, у контролюючого органу також були відсутні правові підстави для штрафних санкцій.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, отримані судом , суд приходить до переконання, що оспорювані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем без дотримання вимог чинного законодавства України та порушують майнові права та інтереси позивача, захищені статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність прийняття ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, то в силу вимог частини 1 статті 132, частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за рахунок бюджетних асигнувань відокремленого підрозділу ДПС Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1351,08 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.522315324.1 від 18.03.2016 ( т. 1 а.с. 3).

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись ст.ст. 19-20, 22, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до відокремленого підрозділу ДПС Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 43968084) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 04.02.2016 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 04.02.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відокремленого підрозділу ДПС Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 43968084) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 351 (одна тисяча триста п`ятдесят одна) грн. 08 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 28 вересня 2021 р.