Справа № 140/7947/21
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року ЛуцькСправа № 140/7947/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення від 13.07.2021 №13 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання зарахувати до страхового стажу запис у трудовій книжці від 04.09.1987 року за порядковим номером 7-8 за період з 27.08.1992 по 07.05.1994, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії по інвалідності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.07.2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте, ГУ ПФУ у Волинській області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку із тим, що позивач не має необхідного страхового стажу. При цьому, пенсійний орган не зарахував до такого стажу запис у трудовій книжці від 04.09.1987 року за порядковим номером 7-8 за період з 27.08.1992 по 07.05.1994, оскільки у графі 3 розділу "Відомості про роботу" не зазначено повне найменування підприємства.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, оскільки за правильність заповнення трудової книжки вона як працівник не несе відповідальності.

Керуючись наведеним, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 03.08.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позов відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області позовних вимог не визнав. Вказав, що зарахувати запис за період 27.08.1992 по 07.05.1994 до загального страхового стажу для призначення пенсії по інвалідності не має можливості, оскільки він внесений з порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110. Згідно з пунктом 2.14 даної Інструкції, у графі 3 "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

На переконання відповідача, ОСОБА_1 не підтвердила свій трудовий стаж за період з 27.08.1992 по 07.05.1994, оскільки у трудовій книжці відсутній запис про повне найменування підприємства, при цьому додаткових архівних довідок, виписок з наказів, особових рахунків та інших документів, які містять відомості про періоди роботи не надано.

Керуючись наведеним, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 08.09.2021 залучено до участі у справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та ухвалено судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії здійснювати спочатку, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у встановлений судом строк, відзив на позов не подав.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідачів у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується довідкою, виданою Луцькою міською МСЕК 23.03.2021 серії 12ААВ № 083824 (а.с. 6).

05.07.2020 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності.

13.07.2021 ГУ ПФУ в Херсонській області прийняло рішення № 13 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 відповідач про відмову у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 7).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Як передбачено статтею 10 Закону №1788-ХІІ пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно зі статтею 25 Закону №1788-XII пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання призначаються при наявності такого стажу роботи на час настання інвалідності: до досягнення 23 років - 1 року стажу роботи; від 23 років до досягнення 26 років - 2 років стажу роботи; від 26 років до досягнення 31 року - 3 років стажу роботи; від 31 року до досягнення 36 років - 5 років стажу роботи; від 36 років до досягнення 41 року - 7 років стажу роботи; від 41 року до досягнення 46 років - 9 років стажу роботи; від 46 років до досягнення 51 року - 11 років стажу роботи; від 51 року до досягнення 56 років - 13 років стажу роботи; від 56 років до досягнення 61 року - 14 років стажу роботи; від 61 року і старші - 15 років стажу роботи.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п`ятою статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846; далі - Порядок №22-1).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таке ж визначення містить і частина 1 статті 24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Так, приписами статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, основним документом, який підтверджує наявний стаж роботи є трудова книжка, а інші документи приймаються до уваги виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Так, спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з відмовою Пенсійного органу у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи позивача з 27.08.1992 по 07.05.1994 в цеху виробів із пластмас, у зв`язку із тим, що не зазначено повне найменування підприємства у графі 3 розділу "Відомості про роботу".

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 вбачається, зокрема, що позивач з 27.08.1992 по 07.05.1994 працювала в цеху виробів із пластмас.

Отже, записами трудової книжки підтверджується факт роботи позивача в цеху виробів із пластмас в період з 27.08.1992 по 07.05.1994. Записи за вищевказаний період роботи позивача засвідчено відповідними печатками підприємства.

Разом з тим, вказаний періоди роботи позивача не зарахований відповідачем до страхового стажу з тих підстав, що у трудовій книжці не зазначено повне найменування підприємства у графі 3 розділу "Відомості про роботу", на що суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність підстав для зарахування вищевказаного періоду до страхового стажу позивача, оскільки в даному випадку записи, внесені до трудової книжки позивача, між собою пов`язані хронологічно, відсутні ознаки підчисток та підробок, із зазначенням номерів наказів та дат їх видачі. Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи відповідачем суду не надано.

Таким чином, оскільки трудова книжка позивача містить усі необхідні записи про роботу у спірні періоди, тому, на переконання суду, є достатнім підтвердженням права на пенсійне забезпечення.

Суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не взято до уваги, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, позивач не може нести відповідальності за правильність заповнення його трудової книжки.

Аналогічний висновок вказаний і в постановах Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі №220/989/17, від 19 грудня 2019 року у справі №307/541/17.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак, враховуючи вищенаведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Однак, ГУ ПФУ в Херсонській області таким правом не скористалося.

Відповідно до вимог частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постановах від 30.09.2019 в справі №638/18467/15-а та від 25.04.2019 в справі №593/283/17 зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду України для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.07.2021 особисто звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що на момент подання заяви на призначення пенсії позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 22.03.2021 та у неї був наявний страховий стаж не менше 12 років, відтак у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у призначенні пенсії по інвалідності.

Приймаючи рішення у даній справі, суд зазначає, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб. Крім цього, згідно вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідачі - ГУ ПФУ у Волинській області, ГУ ПФУ в Херсонській області як суб`єкти владних повноважень не надали суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності та не зарахування періоду роботи позивача з 27.08.1992 по 07.05.1994 до страхового стажу при призначенні пенсії по інвалідності прийнято відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для їх вчинення.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд у даній справі дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 13.07.2021 №13 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії по інвалідності, зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 27.08.1992 по 07.05.1994 в цеху виробів із пластмас та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області судовий збір в розмірі 908,00 грн., сплачений згідно з квитанцією 02.08.2021 (а.с.5).

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 13.07.2021 №13 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 27.08.1992 по 07.05.1994 в цеху виробів із пластмас та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області судові витрати у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, адреса: 43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22В, ;

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, адреса: 73036, Херсонська область, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, .

Суддя Ю.Ю. Сорока