Справа № 661/3932/21
Суддя: Чирський Г. М.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 661/3932/21
Провадження № 2-а/661/22/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Чирський Г.М. розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви Сєдової Лариси Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Департаменту патрульної поліції управління безпеки руху м. Києва Національної поліції України про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з відповідною адміністративною позовною заявою до Департаменту патрульної поліції управління безпеки руху м. Києва Національної поліції України в якій просила суд продовжити термін звернення до адміністративного суду до 27.10.2021 року, визнати протиправними дії та бездіяльність суб`єктів владних повноважень ДПП м. Києва (інспекторів ДПП Бессмертної В.В., Симоненко В.А., Ворошило О.А.) а також скасувати Постанови 1,2 та 3, скасувати три Виконавчі провадження або визнати їх такими, що не підлягають виконанню та зобов`язати позивача сплатити 50 відсотків розміру 3-х штрафів, у сумі 382,50 грн., протягом 10 банківських днів, після прийняття рішення, стягнути з відповідачів кошти на відшкодування моральної (немайнової) шкоди у сумі 10523,64 грн.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований в даному випадку нормами Кодексу адміністративного судочинства України та подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які в цьому кодексі встановлені.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства Українисуддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинствата чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві повинно бути зазначено, зокрема: поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), проте позивачем не зазначено індекс відповідача та ЄДРПОУ юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем заявлено вимогу немайнового характеру щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10523,64 грн.

Положеннями пп.пп. 1), 2) п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання фізичною особою до суду за позовну вимогу немайнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто мінімальний розмір судового збору за позовну заяву майнового характеру на день подачі позову становить 908 грн. 00 коп., проте позивачем до позовної заяви не додано доказів про сплату вказаної суми судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Постанова серії 1АВ № 01130988 складена уповноваженою особою 21 листопада 2020 року, постанова серії 1АВ № 01197406 складена уповноваженою особою 21 грудня 2020 року, постанова серії 1АВ № 01252894 складена уповноваженою особою 09 січня 2021 року. Із адміністративним позовом про скасування вказаної постанови позивач звернулася 20 вересня 2021 року.

Позивач, у позовній заяві клопоче про продовження терміну звернення до адміністративного суду до 27.10.2021 року .

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Поняття «особа повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 360/4485/19 від 23 грудня 2020 року.

В позовній заяві представник позивача не зазначає коли саме позивачем були отримані вказані постанови серії 1АВ № 01130988, серії 1АВ № 01197406, серії 1АВ № 01252894, отже представнику позивача необхідно зазначити коли саме позивачем отримані оскаржувані постанови або коли він дізнався про накледння на нього адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач не навів та не довів належних обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, відтак відсутні поважні причини для поновлення строку звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Відповідно до ч .4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги

У ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 94 КАС України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч. 2 ст. 94 КАС України).

У ч. 4 ст. 94 КАС України зазначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

У постанові від 11 липня 2018 року у справі №904/8549/17 Верховним Судом висловлено правову позицію, що незасвідчені належним чином копії документів є належними, проте недопустимими доказами у справі та є підставою для скасування судового рішення.

Належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищевказаним законодавчим нормам всі надані позивачем копії письмових доказів (для суду) засвідчені не належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена особистим підписом позивача із зазначенням його ініціалів та прізвища, а також дати такого засвідчення), позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів поданих ним письмових доказів.

Крім того, згідно ч. 1, 2 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Так, зі змісту позовної заяви видно, що позивач просить суд, скасувати постанови державного виконавця від 21.04.2021 року за ВП № 65222336, ВП № 65221329, ВП № 65222958.

В той же час, позивач звернувся до суду з даним позовом 20.09.2021 року, тобто із пропуском десятиденного строку звернення до суду.

При цьому, заяви про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду позовна заява не містить, а також доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску суду не надано.

Також, в прохальній частині позовної заяви позивачу слід уточнити, які саме постанови він хоче скасувати (вказано Постанови 1,2 та 3), крім того не зрозуміла вимога зобов`язати позивача сплатити 50 відсотків розміру 3-х штрафів, у сумі 382,50 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Між, тим позивачем не надано доказів на підтвердження місця реєстрації (проживання) на території м. Нова Каховка Херсонської області для визначення підсудності.

На підставі ст. 169 ч. 1 КАС України суд, встановивши, що позовну заява подано без додержанням вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки слід усунути шляхом наданням документа про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст. 169 КАС України, суддя

постановив:

Адміністративну позовну заяву Сєдової Лариси Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Департаменту патрульної поліції управління безпеки руху м. Києва Національної поліції України про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, залишити без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114,122,162, 163,164, 165,169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, продовжуються на строк дії такого карантину.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Чирський