Справа № 200/9654/21
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 р. Справа№200/9654/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»

до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2015 року в розмірі 518107,00 гривень та пені в розмірі 515004,04 гривень

Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» звернулось до суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі відповідач 2) про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року в розмірі 518107,00 гривень та пені, нарахованої на суму такої заборгованості в розмірі 515004,04 гривень.

Також просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити строки звернення до суду, оскільки дізнався про порушення своїх прав у 2021 році, а правопорушення щодо невідшкодування ПДВ носить триваючий характер. Зазначає, що у червні 2021 року звернувся до відповідачів з заявою в якій просив відповідача 1 відобразити інформацію в Реєстрі заяв про повернення бюджетного відшкодування про угоджену суму відшкодування в розмірі 518107,00 гривень за січень 2015 року та відповідача 2 забезпечити проведення вищевказаного відшкодування на поточний банківський рахунок ПрАТ «ММК імені Ілліча» у порядку та строки, передбачені ПК України, однак відповідей не отримав.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що ним на підставі п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року (№ від 21.02.2015), у якій був зроблений розрахунок суми бюджетного відшкодування і заявлено про повернення суми бюджетної заборгованості шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства в розмірі 518107,00 гривень.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів проведено камеральну перевірку ПрАТ «ММК імені Ілліча» з питань правомірності нарахування задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року. За результатом проведеної камеральної перевірки було складено акт № 77/28-03-40/0019429 від 20.03.2015 року. На підставі зазначеного акту камеральної перевірки контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № /2105/10/28-03-42 від 17.04.2015 року, яким була визначена сума завищення бюджетного відшкодування в сумі 518107,00 грн. та нараховані (фінансові) штрафні санкції в сумі 259053,50 грн. та № /2106/10/28-03-42 від 17.04.2015 року про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 384039,00 грн. за січень 2015 року.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем у судовому порядку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 року по справі № 805/1615/15-а податкове повідомлення-рішення №/2105/10/28-03-42 від 17.04.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, /2106/10/28-03-42 про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 384039,00 грн. за січень 2015 року визнані протиправними та скасовані.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2015 року по справі № 805/1615/15-а апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишено без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 року по справі № 805/1615/15-а - без змін.

13.08.2019 року Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду було винесено постанову по справі № 805/1615/15-а, згідно з якою, касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Донецьку Міжрегіонального ГУ Міндоходів залишено без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2015 р. по справі № 805/1615/15-а - залишено без змін.

Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення, яким було зменшено вказану суму бюджетного відшкодування ПДВ, скасовано, а рішення суду набрали законної сили, то відповідні суми бюджетного відшкодування є узгодженими та повинні бути відшкодовані підприємству позивача.

Однак, вищевказана сума бюджетного відшкодування на поточний рахунок ПрАТ «ММК імені Ілліча» не надходила.

З зазначених підстав позивач просить стягнути з Державного бюджету України суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року в розмірі 518107,00 гривень та пені, нарахованої на суму такої заборгованості в розмірі 515004,04 гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Прийнято розгляд справи проводити в строки встановлені ст. 258 КАС України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Відповідно до вимог статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Представником відповідача-1 надано письмовий відзив від 16.08.2021 року № 1185/5/32-00-20-01 (а.с. 75-77). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що відповідно до п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України, у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Що стосується тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначає, що пунктом 56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу визначено, що до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Формування, ведення та офіційне публікування тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюється у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу.

Наголошує, що на сьогодні жодним нормативно-правовим актом не передбачено механізму внесення до Тимчасового реєстру заяв про відшкодування сум ПДВ, включених до тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, та структуру такого реєстру.

При цьому відповідач 1 зазначає, що з часу внесення змін у законодавство України щодо порядку бюджетного відшкодування податку на додану вартість, позивач не звертався до контролюючого органу із заявою про внесення відповідної суми податку на додану вартість за січень 2015 року до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, а звернувся аж у червні 2021 року.

Вважає, що позивач не може застосовувати як підставу для позову постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 року у справі №826/7380/15, по якій колегія суддів дійшла до висновку, що ефективним способом захисту, який забезпечить порушене право позивача, є стягнення з Державного бюджету України через органи державної казначейської служби України на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості, оскільки у справі № 805/1615/15-а не було встановлено протиправної бездіяльності контролюючого органу щодо не повернення суми бюджетної заборгованості за січень 2015 року.

Також зазначає про пропуск позивачем процесуального строку звернення до суду.

З зазначених підстав просить відмовити в позові в повному обсязі.

Представником відповідача-2 також надано відзив на позовну заяву від 31.08.2021 року № 04-10-10/14185 (а.с. 98-102). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що ним не було порушено прав позивача.

Також зазначає, що позивачем заявлена позовна вимога щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» пені в розмірі 515004,04 грн., нарахованої на суму заборгованості з податку на додану вартість по декларації за січень 2015 року.

Оскільки у випадку прийняття судом рішення на користь позивача та у подальшому його виконанням, це призведе до значних втрат Державного бюджету України, Головне управління заперечує проти задоволення вищезазначених позовних вимог ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення пені.

Позивачем надано відповідь на відзив Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 07.09.2021 року № 09/9654/07/09 (а.с. 118-121). Зазначає, що Податковим кодексом України не передбачено подання до контролюючого органу додаткових заяв про відшкодування сум ПДВ, окрім тих, що подаються разом з декларацією з ПДВ, а тому позивач виконав всі необхідні дії, передбачені Податковим кодексом України для отримання відшкодування сум ПДВ.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», значиться як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчать статут підприємства, відомості з ЄДРПОУ та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 55-64).

Позивач в дійсний час перебуває на податковому обліку відповідача 1 та є платником податку на додану вартість, про що зазначено у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та у витягу з реєстру платників податку на додану вартість (а.с. 62-65).

Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» подано декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року із додатками від 21.02.2015року № із сумою відшкодування з бюджету на розрахунковий рахунок підприємства (а.с. 13-31).

Фахівцями СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів проведено камеральну перевірку задекларованих ПАТ «ММК імені Ілліча» у січні 2015 року сум від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, про що складено акт № 77/28-03-40/00191129 від 20.03.2015 року (а.с. 32-41).

За результатами вказаного акту камеральної перевірки СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів були прийняті податкові повідомлення-рішення від 17.04.2015 року:

- форми «В1» № /2105/70/28-03-42 на суму завищення бюджетного відшкодування в розмірі 518107,00 гривень та на суму штрафних санкцій в розмірі 259053,50 гривень (а.с. 42-43);

- форми «В4» № /2106/70/28-03-42 щодо завищення від`ємного значення в розмірі 384039,00 гривень за січень 2015 року, які були оскаржені позивачем в судовому порядку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 року по справі № 805/1615/15-а податкове повідомлення-рішення №/2105/10/28-03-42 від 17.04.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, № /2106/10/28-03-42 про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 384039 грн. за січень 2015 року визнані протиправними та скасовані (а.с. 44-46).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2015 року по справі № 805/1615/15-а апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишено без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 року по справі № 805/1615/15-а - без змін (а.с. 47-48).

30.08.2019 року Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду було винесено постанову по справі № 805/1615/15-а, згідно з якою, касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Донецьку Міжрегіонального ГУ Міндоходів залишено без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2015 року по справі № 805/1615/15-а - залишено без змін.

Таким чином, суми відшкодування ПДВ, заявлені позивачем у декларації з ПДВ за січень 2015 року є узгодженими в судовому порядку.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Відповідно до п. 200.1 та 200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

За приписами підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

А пунктом 200.12 статті 200 ПК України визначено, зокрема, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Вказані вище норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 (далі - Порядок № 26).

Пунктом 56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачено, що до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивач 30.06.2021 року звернувся з заявою № 33/103 до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з проханням здійснити відшкодування по декларації за січень 2015 року (а.с. 51-54).

При цьому, матеріали справи не містять відповідей відповідачів на заяву позивача від 30.06.2021 року № 33/103, відшкодування узгодженого судом ПДВ також не здійснено.

Крім того, слід зазначити, що заявлені позивачем у декларації з ПДВ за січень 2015 року суми бюджетного відшкодування не були відображені відповідачем 1 в жодному реєстрі, які ведуться чи велись за Порядками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року № 26 та від 22.02.2016 року № 68, тобто ані в Тимчасовому реєстрі, ані в єдиному Реєстрі заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість узгоджених судом них сум відшкодування немає, що свідчить про протиправну бездіяльність контролюючого органу.

Згідно з постановою Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 826/7380/15, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача за відсутності механізму реального відшкодування платнику податків узгодженої суми бюджетного відшкодування вказаного податку, є стягнення з Державного бюджету України на його користь заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

За правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у зазначеній вище постанові, бездіяльність органів державної влади щодо здійснення бюджетного відшкодування порушує, передбачене ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року право мирно володіти майном, при цьому «ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості».

Таким чином, враховуючи протиправну бездіяльність контролюючого органу щодо не повернення, заявлених позивачем у декларації з ПДВ за січень 2015 року сум бюджетного відшкодування та наявності у позивача права на бюджетне відшкодування, яке встановлено судовим рішенням, а також стягнення пені, нарахованої на суму відповідної заборгованості, що передбачене пунктом 200.23 статті 200 ПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь позивача сум заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Для обчислення розміру пені застосуванню підлягає облікова ставка на рівні 7,5%, що діяла відповідно Постанови Національного банку України від 21.03.2012 за №102 станом на 13.12.2012 року.

Формули розрахунку пені запропоновано також в межах практики Верховного Суду. Зокрема, у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 0870/9386/12 (СН/808/84/16) зазначається така формула розрахунку пені, а саме: сума бюджетної заборгованості х кількість днів затримки : 100 % х облікова ставка НБУ на момент виникнення заборгованості х 1,2 (120 % облікової ставки НБУ) / кількість днів у календарному році.

Відповідно до пунктів 200.13 та 200.15 статті 200 ПК України (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Як зазначено вище, відповідач 1 всупереч зазначених приписів ПК України не подав до органів Державного казначейства висновку після набрання законної сили постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02.07.2017 року у справі № 805/1615/15-а.

11 вересня 2015 року Вищим адміністративним судом України було прийнято ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі № 805/1615/15-а, відтак, до вказаної дати контролюючий орган отримав копію ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2015, тому станом на 11.09.2015 року сума 518107,00 грн. вже набула статусу бюджетної заборгованості і контролюючий орган повинен був подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми в розмірі 518107,00 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню ПрАТ «ММК імені Ілліча» не пізніше 18.09.2015 року, а орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у свою чергу, не пізніше 25.09.2015 року здійснити бюджетне відшкодування, що не було здійснено відповідачами.

Таким чином, кількість днів прострочення за період з 26.09.2015 року (дата набуття суми невідшкодованого ПДВ статусу заборгованості) по 27.07.2021 року (дата звернення з позовною заявою до суду) складає 2132 днів.

Отже, розмір пені, який підлягає стягненню з держави на користь ПрАТ «ММК імені Ілліча» за порушення строків повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 518107,00 грн., з урахуванням змін облікової ставки НБУ складає 515004,04 грн. (сума заборгованості) х (облікова ставка НБУ на момент виникнення пені) х 120 %: 365 днів х (кількість днів прострочення).

Суд зазначає, що відповідачами не надано заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку суми пені за порушення строків повернення суми бюджетного відшкодування, у зв`язку з чим, суд приймає до уваги розрахунок пені позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин відповідачі діяли не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Щодо строку звернення до суду з вимогами про відшкодування сум ПДВ та пені суд зазначає наступне.

Приписами частини першої статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з приписів зазначених вище норм КАС України, у разі встановлення іншими законами інших строків звернення до суду, слід застосовувати саме ці строки.

Пунктом 102.5 статті 102 ПК України встановлено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Як зазначено вище, позивачем разом з декларацією з податку на додану вартість за січень 2015 року № від 21.02.2015 року надано заяву про бюджетне відшкодування сум ПДВ, тому ПрАТ «ММК імені Ілліча» своєчасно реалізувало своє право щодо заявлення сум ПДВ до бюджетного відшкодування.

Також, як зазначено вище, відповідачем не виконано обов`язок щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої позивачам, а також судом сум бюджетного відшкодування. На дату розгляду справи бюджетне відшкодування на рахунок позивача не здійснено, а отже, правопорушення відповідача 1 носить триваючий характер та в межах спірних відносин не припинилось на момент звернення із позовом.

Крім того, ПК України не передбачено строків давності погашення заборгованості бюджету перед платниками податків. Вказана правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі № 820/7062/16.

Крім того, як свідчить судова практика Європейського Суду з прав людини, (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976), Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03), Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03)), на невідшкодовані суми бюджетного відшкодування поширюються гарантії права власності, встановлені ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Податковий орган, не забезпечивши позивачу відшкодування цієї суми на його рахунок, порушує ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме, права на мирне володіння своїм майном.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки позивачеві не відшкодовані суми ПДВ, задекларовані в січні 2015 року з причин протиправної бездіяльності відповідача 1 строки давності позивачем не порушено.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року в розмірі 518107,00 гривень та пені, нарахованої на суму такої заборгованості в розмірі 515004,04 гривень.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1, ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 49600, м. Дніпро, пр-т. Поля Олександра, буд. 57, код ЄДРПОУ ВП 43968079), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, буд. 1, ) про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2015 року в розмірі 518107,00 гривень та пені в розмірі 515004,04 гривень задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () на користь приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» () суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року в розмірі 518107 (п`ятсот вісімнадцять тисяч сто сім) гривень 00 копійок та пеню, нараховану на суму такої заборгованості в розмірі 515004 (п`ятсот п`ятнадцять тисяч чотири) гривні 04 копійки.

Стягнути з Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 43968079) за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» () судові витрати з судового збору у розмірі 15496 (п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень 67 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 27 вересня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова