Справа № 160/2021/21
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2021 року Справа № 160/2021/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якій просить:
Позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2021р. прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року залучено Державну служби з питань геодезії, картографії та кадастру в якості відповідача-2 по справі №160/2021/21.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року, провадження у справі було зупинено до отримання від відповідача 2 - Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відзиву та витребуваних ухвалою суду від 05.05.2021р. - доказів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2021р. провадження по справі поновлено, у зв`язку з усуненням обставин, що викликали його зупинення.
Відповідно до ч.6 ст.48 КАС України, після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.
Згідно ч.10 ст.120 КАС України, зупинення провадження в адміністративній справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі. Перебіг процесуальних строків продовжується з дня поновлення провадження.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Відповідно до пункту 5.4 Договору, Орендарю земельної ділянки замовити за власний рахунок проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та подати Орендодавцю витяг із затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки разом з проектом додаткової угоди щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині зазначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проведеної відповідно до Закону України «Про оцінку земель», та розміру орендної плати, визначеного на її основі, із зазначенням дати набрання чинності додатковою угодою, яка відповідає даті набрання чинності рішенням про затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.
Рішенням Павлоградської районної ради від 05.10.2017 року №217-14/VII затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 196 га., кадастровий номер :01:001:1276, якою встановлюється загальна нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2016 року становить 336 681,79 грн.

Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №97-4-0.181-174/181-18 від 01.02.2018р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 196 га., кадастровий номер :01:001:1276 становить 336 681,79грн. Аналогічні відомості зазначені у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по реєстрацію іншого речового права від 23.04.2018 року (додаткові відомості про інші речові права): «Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки 196,0000 становить 336671,79 грн.

17.04.2018р. між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до вищевказаного Договору№ б/н від 30.08.2016р., який зареєстрований 01.09.2016р. за № 235, в частині розміру нормативної грошової оцінки.

Так, згідно п.1 Додаткової угоди до договору від 17.04.2018 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки 196,0000 га, відповідно до витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, що є невід`ємною частиною цього договору, становить - 336681,79 грн.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.08.2020 року № НВ-020, який було сформовано на заяву (запит) позивача від 09.08.2020р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 196 га., кадастровий номер :01:001:1276 становить 705 328,80 гривень. Дата проведення нормативної грошової оцінки: 03.02.2020 року.

Незгода позивача з діями державного кадастрового реєстратора щодо внесення відомостей про нормативну оцінку орендованої позивачем земельної ділянки в інформацію про земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1276 до Державного земельного кадастру в розмірі 705328,80 грн. стала підставою звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з п.286.1 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

За правилом п.289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні визначені Законом України "Про оцінку земель" від 11.12.2003 року, який спрямований на регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Оцінка земель проводиться на основі принципів: законності, додержання законів України, інших нормативно-правових актів у сфері оцінки земель; єдності методологічного та інформаційного простору у сфері оцінки земель; безперервності процесу оцінки земель; доступності використання даних з оцінки земель; рівності перед законом суб`єктів оціночної діяльності у сфері оцінки земель ( ст..4 Закону України «Про оцінку земель»).

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель (ч. 5 ст. 5 Закону України "Про оцінку земель").

Статтею 13 Закону України «Про оцінку земель» встановлено обов`язкові випадки проведення нормативної грошової оцінки земель, зокрема нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (ч. 1 ст.14 Закону України «Про оцінку земель»).

Статтею 18 Закону України «Про нормативну грошову оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:

розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років;

розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

За нормами ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Так, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 20 Закону України "Про оцінку земель", за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Підставою для проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення стала Порядок проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення постанова Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 105 «Про проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Вказаною постановою також затверджено Порядок проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку визначено, що під загальнонаціональною (всеукраїнською) нормативною грошовою оцінкою земель сільськогосподарського призначення (далі - оцінка) слід розуміти нормативну грошову оцінку земель сільськогосподарського призначення, яка проводиться одночасно на всій території України.

Відповідно до п. 4 Порядку, оцінку проводить уповноважений Держгеокадастром на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою "Проведення земельної реформи", суб`єкт господарювання, якому надаються бюджетні кошти на безповоротній основі в межах відповідних бюджетних асигнувань та який є суб`єктом оціночної діяльності відповідно до статті 6 та з урахуванням вимог частини третьої статті 18 Закону України "Про оцінку земель" (далі - виконавець).

Згідно з п. 5 Порядку, об`єктом оцінки є землі сільськогосподарського призначення незалежно від форми власності в межах території природно-сільськогосподарських районів (у тому числі гірських природно-сільськогосподарських районів) Автономної Республіки Крим, областей, крім земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, оцінка яких проводиться відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 р. № 213 (ЗП України, 1995 p., № 6, ст. 151; Офіційний вісник України, 2004 p., № 27, ст. 1782; 2016 p., № 93, ст. 3040).

Пунктами 18-23 Порядку передбачено, що Мінагрополітики протягом трьох місяців з дня реєстрації технічної документації здійснює розгляд технічної документації та приймає рішення про її затвердження або про відмову в її затвердженні.

У разі коли технічна документація не затверджена Мінагрополітики протягом трьох місяців з дня реєстрації, вона вважається.

Затверджена технічна документація протягом п`яти робочих днів з дня затвердження подається Мінагрополітики Державному кадастровому реєстратору Держгеокадастру разом із заявою про внесення відомостей про проведення оцінки до Державного земельного кадастру. До заяви додаються матеріали, передбачені пунктами 69 і 96 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051.

Державний кадастровий реєстратор Держгеокадастру вносить у строк, визначений частиною чотирнадцятою статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр", відомості про оцінку до Державного земельного кадастру.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації за формою згідно з додатком 3 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого наказом Мінагрополітики від 23 травня 2017 р. № 262.

Оцінка проводиться з урахуванням строків, визначених частиною другою статті 18 Закону України «Про оцінку земель».

Відповідно до п. 24 Порядку, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розроблена і затверджена рішенням органу місцевого самоврядування та відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру до затвердження технічної документації, діє протягом строку, визначеного частиною другою статті 18 Закону України "Про оцінку земель".

Власник або землекористувач земельної ділянки сільськогосподарського призначення приватної власності може замовити проведення нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки в порядку, передбаченому частиною другою статті 15 Закону України "Про оцінку земель". В іншому випадку для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення приватної власності використовуються відомості про оцінку.

У разі коли технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення розроблена, але не затверджена рішенням органу місцевого самоврядування, та/або відомості про таку оцінку не внесені до Державного земельного кадастру до затвердження технічної документації, до Державного земельного кадастру підлягають внесенню та використовуються відомості про оцінку.

Відповідно до п. 15 Положення про Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, Держгеокадастр є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Таким чином, суд зазначає, що вказаним Порядком було уповноважено саме державних кадастрових реєстраторів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру здійснити дії щодо внесення відомостей про загальнонаціональну (всеукраїнську) нормативну грошову оцінку земель сільськогосподарського призначення до Державного земельного кадастру.

Також, частиною першою статті 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон) встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Статтею 32 Закону зокрема, визначено наступне відомості про нормативну грошову оцінку земель, вносяться до Державного земельного кадастру на підставі рішення відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про затвердження документації з оцінки земель, яка є підставою для внесення таких відомостей.

Відповідно до частини сьомої статті 21 Закону відомості про нормативну грошову оцінку земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації з такої оцінки.

Наказом Міністерства аграрної політики № 105 від 16.11.2018р. затверджено технічну документацію із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення.

В результаті чого Мінагрополітики було подано зазначену технічну документацію Державному кадастровому реєстратору разом із заявою про внесення відомостей про проведення оцінки до Державного земельного кадастру.

Таким чином, на підставі зазначеної заяви та технічної документації із землеустрою відомості про нормативно грошову оцінку земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 196,000 га кадастровий номер :01:001:1276 були внесені до Державного земельного кадастру.

При цьому, суд звертає увагу, що ні наказ Мінагрополітики від 16.11.2018 № 105, ні технічна документація із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення позивачем не оскаржувалися та є чинними, доказів протилежного позивачем не надано.

Суд зазначає, що позивач, не погоджуючись із діями державного кадастрового реєстратора щодо внесення відомостей про нормативну оцінку земельної ділянки до Витягів Державного земельного кадастру в розмірі 705328,80грн., фактично оскаржує їх зміст з нормативної грошової оцінки, в той час як оформлення таких витягів та їх змістове наповнення належить до виключної компетенції відповідачів.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1808-IV, обов`язковій державній експертизі, крім іншого, підлягає: технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Позитивні висновки державної експертизи щодо об`єктів обов`язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією (частини 1, 3 статті 35 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації").

Положеннями статті 37 вищевказаного Закону, передбачено порядок спростування висновків державної експертизи. Так, замовники або розробники об`єктів державної експертизи, заінтересовані у спростуванні висновків державної експертизи або їх окремих положень, подають обґрунтоване клопотання (заяву) про це до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у місячний термін з дня отримання клопотання (заяви) розглядає його і за наявності підстав призначає проведення повторної державної експертизи. У разі спростування висновків державної експертизи, яку проводив центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до проведення повторної державної експертизи залучаються незалежні експерти. У разі відмови у розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи або незгоди з висновками повторної державної експертизи замовники або розробники об`єктів державної експертизи мають право звернутися до суду. Висновки державної експертизи можуть бути скасовані органом, який їх видав, у разі виявлення обставин, що могли вплинути на об`єктивність оцінки висновку. Позитивні висновки повторної державної експертизи є підставою для прийняття відповідним органом рішення або реалізації заходів, передбачених об`єктами державної експертизи, крім випадків оскарження їх у судовому порядку.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перевірка, аналіз та оцінка технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, у тому числі, витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на предмет його відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам здійснюється під час державної експертизи землевпорядної документації, яка організовується і проводиться Держгеокадастром та територіальними органами Держгеокадастру в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

При цьому, зазначеними вище правовими нормами визначено порядок спростування чи оскарження висновків експертизи землевпорядної документації, в тому числі тих, що стосуються відповідності витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам.

Право на судовий захист гарантоване статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

В контексті завдань адміністративного судочинства звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому, особа повинна довести, а суд, своєю чергою встановити, що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Частиною 1 статті 4 КАС України визначено, що рішення суб`єкта владних повноважень є нормативно-правовим або індивідуальним актом. Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування. Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Визначальною особливістю нормативного акта є його спрямованість на врегулювання відносин множинної кількості суб`єктів відповідних правовідносин - двох чи більше учасників певного виду відносин. Тобто, об`єктом правового регулювання є встановлення загальних правил поведінки між декількома суб`єктами, що беруть на себе права чи обов`язки, що призводить до виникнення, зміни чи припинення відповідних правовідносин. Адресата юридичних приписів нормативного акта неможливо чітко ідентифікувати, оскільки ним потенційно може бути кожна особа, що зацікавлена у реалізації свого суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу.

Водночас, ненормативні акти мають своїм предметом вплив на чітко визначеного суб`єкта права, якому надаються певні права або на якого покладається певні обов`язки, а об`єктом правового регулювання тут виступає потреба закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретної особи, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цієї особи. Тож адресат юридичних приписів ненормативного акта завжди чітко визначений і залежно від обставин ініціатором його видання може бути як адресат, так і видавник відповідного акта.

З цих підстав суд приходить до висновку, що витяг з технічної документації про грошову оцінку землі не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформаційний характер.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постанові від 27.11.2018 у справі №817/1819/17.

Перевірка, аналіз та оцінка технічної документації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у т.ч., витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки на предмет його відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, входить до компетенції Держгеокадастру.

Таким чином, суд не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами.

Окрім того, Верховний суд неодноразово висловлював свою позицію щодо неналежності обраного позивачем способу захисту своїх прав у постановах Верховного Суду від 12.11.2018 у справі №814/789/17, від 27.11.2018 у справі №817/1819/17. від 17.10.2019 у справі №817/1814/17, від 29.07.2020 №810/4275/17, 28.09.2020 №808/995/18.

На цій підставі Верховний Суд приходить до переконання в тому, що витяг з технічної документації про грошову оцінку землі не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформаційний характер.

Аналогічна позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 12.11.2018 у справі №814/789/17, від 27.11.2018 у справі №817/1819/17.

Як було зазначено вище, чинним законодавством встановлено форму здійснення контролю за достовірністю і правильністю відомостей, що викладені у Витязі з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки і такий контроль здійснюється під час проведення державної експертизи землевпорядної документації.

Щодо дати проведення нормативної грошової оцінки 03.02.2020р., суд зазначає, що ці дані оновлюються під час формування витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки в автоматичному режимі.

Судом встановлено, що 03.02.2020 року Виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради було замовлено адміністративну послугу «Надання витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки» з кадастровим номером :01:001:1276 (скриншот з «перегляд Ділянок» (а.с.61)), у відомостях про вказану земельну ділянку значилася відповідна дата проведення нормативної грошової оцінки, що підтверджується відповідними витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.02.2020 та з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.08.2020 ЗВ- 020.

При цьому, 09.08.2020 позивачем замовлено адміністративну послугу «Надання витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки» з кадастровим номером :01:001:1276, яка сформована 10.08.2020р., відповідно у відомостях з Державного земельного про земельну ділянку дата проведення нормативної грошової оцінки оновилася станом на 10.08.2020, копії витягів додаються.

З огляду на викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо протиправності дій відповідачів, є необґрунтованими, отже, задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача утриматися від вчинення певних дій, а саме внесення відомостей до Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 196 га., кадастровий номер :01:001:1276, суд зазначає, що вони не підлягають задоволенню, так як рішення суду є наслідком правового регулювання чинних відносин, з метою захисту вже порушеного права, відповідно позовні вимоги на майбутнє не можуть бути задоволені судом, оскільки рішення суду не може обмежувати дії органу виконавчої влади в майбутньому.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході судового розгляду довів обґрунтованість своїх висновків і правомірність прийнятих на їх підставі рішень.

З огляду на сукупність викладених обставин, з урахуванням вимог чинного законодавства, суд доходить висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, м.Дніпро, вул.Філософська, 39а, ), Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (03151, м.Київ, вул.Народного Ополчення, 3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова