Справа № 400/3064/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 р. № 400/3064/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056,

про:визнання протиправною та скасування постанови від 25.03.2021 № 232498,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південного міжрегіонального управління Укратрансбезпеки (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправною і скасувати постанову від 25.03.2021 № 232498.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на зазначення посадовими особами відповідача недостовірних даних в акті перевірки; відсутність методики визначення фактичної маси та навантаження на осі транспортного засобу; порушення процедури притягнення позивача до відповідальності через ненадання можливості ознайомитися із матеріалами справи та скористатися правовою допомогою адвоката.

Відповідач у відзиві проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на відповідність його дій вимогам Закону України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III) та Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

У зв`язку з відсутністю заяв сторін про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

09.02.2021 посадові особи відповідача склали акт № 253764 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксували порушення позивачем пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: перевезення вантажу належним позивачу транспортним засобом RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 з причепом RENAULT, номерний знак НОМЕР_2 , згідно з товарно-транспортною накладною від 08.02.2021 № 11, з перевищенням вагових обмежень на строєну вісь (23,27 т замість 22 т).

На підставі акта перевірки від 09.02.2021 № 253764 постановою від 25.03.2021 № 232498 відповідач застосував до позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 8 500 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачене абзацом 14 частини першої статті 60 Закону № 2344-III (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно, під час перевезння вантажу без відповідного дозволу.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами передбачена Порядком № 1567.

У пункті 21 Порядку № 1567 зазначено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Отже, акт перевірки є основним доказом допущення суб`єктом господарювання порушення законодавства про автообільний транспорт.

В акті перевірки від 09.02.2021 № 253764, на підставі якого прийнята оскаржувана позивачем постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу, зазначено, що перевезення здійснювалося на підставі товарно-транспортною накладної від 08.02.2021 № 11.

У товарно-транспортній накладній від 08.02.2021 № 11 зазначено, що перевезення здійснюється причепом з номерним знаком НОМЕР_3 .

Товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує перевезення вантажу.

В акті від 09.02.2021 № 253764 вказано, що перевезення здійснювалося причепом з номерним знаком НОМЕР_2 , що суперечить даним товарно-транспортної накладної від 08.02.2021 № 11 (яка також вказана в акті від 09.02.2021 № 253764).

Під час розгляду справи відповідач не пояснив наявність відповідної розбіжності у документах, на підставі яких відповідач як суб`єкт владних повноважень прийняв рішення у формі постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази повинні відповідати таким ознакам, як належність, допустимість, достовірність та достатність (статті 73-76 Кодексу адміністравтиного судочинства України).

Акт перевірки від 09.02.2021 № 253764, на якому грунтується прийнята відповідачем постанова від 25.03.2021 № 232498, не відповідає вимозі достовірності.

Згідно з частиною першою статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Зафіксована в акті від 09.02.2021 № 253764 обставина перевезення вантажу причепом з номерним знаком НОМЕР_2 спростовується товарно-транспортною накладною від 08.02.2021 № 11. При цьому в акті від 09.02.2021 № 253764 також міститься посилання на товарно-транспортну накладну від 08.02.2021 № 11.

До відзиву відповідач додав копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яка свідчить про те, що державний номер НОМЕР_2 належить легковому транспортному засобу RENAULT MEGANE, а не причепу, як зазначено в акті перевірки.

На підставі зазначеного суд не приймає акт перевірки від 09.02.2021 № 253764 як достовірний доказ вчинення позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав достовірного доказу вчинення позивачем правопорушення, за яке застосував до нього адміністративно-господарський штраф постановою від 25.03.2021 № 232498.

На підставі вищенаведеного позов належить задовольнити.

Судові витрати у справі становить судовий збір у сумі 908 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з пунктом 10 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Відповідач не має статусу юридичної особи, не має ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ, що може ускладнити виконання рішення суду в частині відшкодування позивачу судових витрат.

Задля забезпечення реального виконання рішення суду в частині стягнення судових витрат відшкодувати сплачений позивачем судовий збір належить за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, підрозділом якої є відповідач.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241- 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056) від 25.03.2021 № 232498 про застосування до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) адміністративно-господарського штрафу в сумі 8 500 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна