Справа № 520/14342/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання повернення без розгляду заяви про відвід судді

27.09.2021 р. справа №520/14342/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 від 17.09.2021р. про відвід судді Старосєльцевої О.В. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом позивач, заявник) до Виконавчого комітету Харківської міської ради (далі за текстом відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації, Виконавчий комітет) про: 1) скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 29.01.2020 №33 "Про демонтаж спеціальних конструкцій" в частині пунктів 120, 121 і 122 Переліку конструкцій зовнішньої реклами, які підлягають демонтажу, що є додатком до цього рішення, а саме: демонтажу конструкцій зовнішньої реклами, розташованих за адресами: Академіка Павлова вул. - Ювілейний просп. (п. 120 додатку), Амурська вул. - Академіка Павлова вул. (п. 121 додатку), Тюрінська вул. - Сонячний пров. (п. 122 додатку), -

встановив:

Заявник 30.07.2021р. засобами поштового зв`язку подав до Харківського окружного адміністративного суду позов, який фізично надійшов до суду 03.08.2021р. та був оформлений з явним та очевидним порушенням процесуального закону - ч.3 ст. 161 КАС України у вигляді відсутності доказів оплати судового збору або документів про звільнення від оплати судового збору.

Тому, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021р. позов було залишено без руху.

16.08.2021р. позивач подав до суду оригінал квитанції №8 від 13.08.2021р.

Під час подальшого вирішення процедурних питань на стадії відкриття провадження в адміністративній справі у чіткій послідовності до приписів ч.1 ст.171 КАС України Харківським окружним адміністративним судом було виявлено, що позов містить недолік в оформленні за ч.6 ст.161 КАС України, адже оскаржене рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради датовано 29.01.2020р., а позов подано 30.07.2021р. (тобто більше ніж через півтора року з дня прийняття оскаржуваного рішення).

Тому, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2021р. позов було залишено без руху у зв`язку із виявленням ознак звернення до суду поза межами процесуального строку та відсутності заяви про поновлення цього строку і доказів поважності причин пропуску.

03.09.2021 року від позивача на усунення недоліків надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, умотивована відсутністю порушення строку звернення до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року продовжено строк для усунення недоліків позову відповідно до вимог ч.2 ст.122, ст.123, п.5 ч.5 ст.160, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання до суду процесуального документа із викладенням обставин та доказів на підтвердження обставин: про реєстрацію речових прав на спірні об`єкти приватної власності, передачу металевих конструкцій у користування третім особам у будь-яких цілях (у тому числі і з метою розташування зовнішньої реклами), про фізичну можливість використання даних конструкцій в інших цілях ніж розповсюдження реклами, про досягнення з іншими співвласниками щодо користування спірним майном, про технічні характеристики та призначення вказаних металевих конструкцій, про дозвільні документи на встановлення даних конструкцій.

Натомість, 17.09.2021р. до суду надійшла заява позивача про відвід судді Старосєльцевої О.В.

Період відпустки з 20.09.2021р. по 26.09.2021р. зумовив розгляд заяви про відвід 27.09.2021р.

Дана заява аргументована доводами про затягування суддею Старосєльцевою О.В. вирішення питання про відкриття провадження у справі, що є перешкодою у реалізації права на доступ до правосуддя. Також заявник зазначив, що суддя, ще до відкриття провадження у справі вже фактично дослідила надані доказі, надала оцінку аргументам позивача та висловила своє ставлення до них у вищевказаній ухвалі від 07.09.2021р. Витребувала ще до відкриття провадження у справі докази на підтвердження обставин, що жодним чином не стосуються вирішення питання щодо дотримання (або поновлення) строку звернення до суду.

Означена обставина, на думку заявника, викликає сумнів у неупередженості і об`єктивності судді, що є підставою для відводу судді відповідно до п. 4 ч. 1 ст.36 КАС України.

Розглядаючи поданий позивачем процесуальний документ, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

При цьому, частиною 1 статті 40 КАС України встановлено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що відвід повинен бути заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження в той час як питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 18.10.2019р. по справі №405/8768/18.

З матеріалів справи слідує відсутність факту прийняття ухвали про відкриття провадження у справі №520/14342/21.

Тому, з огляду на положення ч.3 ст.39 КАС України подання заяви про відвід судді до настання події відкриття провадження в адміністративній справі не передбачено процесуальним законодавством.

Окремо суд звертає увагу на те, що поданий заявником процесуальний документ не містить посилань на обґрунтовано доведені або хоча б уявно існуючі обставини, котрі п.п.1-3, 5 ч.1 ст.36 КАС України кваліфіковані законодавцем у якості підстав для відводу судді, а фактично використані доводи зводяться до незгоди заявника із процесуальними рішеннями суду, а саме: ухвалами про залишення позову без руху та продовження строку для усунення недоліків позову.

Між тим, суддя змушений звернути увагу позивача на те, що у постанові Верховного Суду від 23.02.2021р. у справі №420/1927/20 сформульовано правовий висновок, у силу якого правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

З урахуванням приписів ст.122, 123, ч.6 ст.161, ч.1 ст.171 КАС України на даній стадії відправлення правосуддя у справі №520/14342/21 суд вивчає лише обставини правильності оформлення позову та своєчасності звернення до суду.

Саме з цією метою, з урахуванням правового висновку постанови Верховного Суду від 30.08.2021р. у справі №520/7668/2020 Харківським окружним адміністративним судом і були витребувані додаткові документи для з`ясування змісту правової поведінки заявника виключно в контексті належного та розумного ставлення до стану та захисту власних прав.

Потреба у витребуванні додаткових документів виключно з означеною метою була викликана і доводами заявника з приводу посилання на лист адвоката Єлісеєва М.І. від 27.07.2021 р., в якому зазначено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020р. по справі №520/2463/20200 відмовлено в задоволенні позову ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" до виконавчого комітету Харківської міської ради про скасування рішення від 29.01.2020р. №33.

Так, у межах справи №520/2463/2020 вимога про скасування оскарженого рішення Виконавчого комітету (від 29.01.2020 р. № 33 "Про демонтаж спеціальних конструкцій", в частині пунктів 120, 121 і 122 Переліку конструкцій зовнішньої реклами, які підлягають демонтажу, що є додатком до цього рішення, а саме: демонтажу конструкцій зовнішньої реклами Приватного акціонерного товариство "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО", розміщених за адресами: Академіка Павлова вул. Ювілейний проспект (п. 120 додатку); Амурська вул. Академіка Павлова вул. (п. 121 додатку), Тюрінська вул. Сонячний пров. (п. 122 додатку) була заявлена зовсім іншим суб`єктом права - Приватним акціонерним товариством "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО", який не посилався на обставину належності права власності на металеві конструкції іншим особам, зокрема і ОСОБА_1 .

При цьому, у межах справи №520/2463/21 судом установлені ті обставини, що спеціальні конструкції є саме "щитами стаціонарними", тобто конструкціями для розміщення реклами і ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" звертався через ЦНАП м. Харкова до Департаменту контролю Харківської міської ради, зокрема із заявами від 04.11.2016 р. №№ 1771-1773 про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами за адресами: м. Харків, просп. Ювілейний, 24/88-А, АДРЕСА_1 , за результатами розгляду яких Відділом реклами листом № 1520 від 10.11.2016 у наданні таких дозволів було відмовлено.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020р. у справі №520/2463/2020 оскаржене рішення Виконавчого комітету було визнано таким, що відповідає закону, у зв`язку із чим позов ПрАТ "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" було залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2021р. рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020р. у справі №520/2463/2020 було залишено без змін.

Існування вже вирішеного по суті спору з приводу того ж самого рішення суб`єкта владних повноважень та відносно тієї ж самої речі матеріального світу спричинило виникнення об`єктивної потреби у зясуванні обставин ставлення заявника до захисту власних прав та інтересів, про існування яких (як власника металевих конструкцій) задеклароване твердження заявника міститься у тексті позову.

Незважаючи на викладене вище, суд, усвідомлюючи положення процесуального закону, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, не висловив жодних власних висновків по суті спору, не надав жодної оцінки аргументам заявника по суті спору, а, натомість - продовжив строк для усунення недоліків позову шляхом подання до суду додаткових доказів виключно з метою здобуття достатнього обсягу даних об`єктивної дійсності для кваліфікації поведінки заявника в аспекті існування поважних причин несвоєчасного звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи те, що подання заяви про відвід судді до відкриття провадження у справі не передбачено процесуальним законодавством, а також те, що заява про відвід судді подана заявником у цій справі не містить посилань на обґрунтовані, виняткові обставини, або обставини вказані у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 КАС України, які б слугували підставою для відводу судді, суддя приходить до висновку про необхідність повернення заяви про відвід судді без розгляду.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 36-41, 72-76, 90, 167, 211, 236, 241-243, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Повернути заяву позивача від 17.09.2021р. про відвід судді Старосєльцевої О.В. від участі у розгляді справи №520/14342/21 - без розгляду.

Роз`яснити, що повернення заявнику без розгляду вказаної заяви, не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя О.В. Старосєльцева