Справа № 200/9251/21
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 р. Справа№200/9251/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання подовжити дію посвідчення, поновити в Єдиному державному реєстрі осіб, які мають право на пільги, та провести виплати пільг,

В С Т А Н О В И В:

26.07.2021 на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (далі - відповідач) про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання подовжити дію посвідчення, поновити в Єдиному державному реєстрі осіб, які мають право на пільги, та провести виплати пільг.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що вона як донька військовослужбовця, який загинув під час участі в антитерористичній операції, має право на подовження дії посвідчення члена сім`ї загиблого військовослужбовця, з приводу чого вона звернулась до відповідача. Однак відповідач не прийняв ніякого рішення по її заяві на тій підставі, що відсутній витяг РАЦС, що підтверджує відсутність реєстрації (повторної реєстрації) шлюбу та/або відомостей про народження дитини. При цьому, позивач вказала, що відповідач отримав від органів РАЦС інформацію про її цивільний стан, а органи РАЦС не можуть видати Витяг про відсутність події, якої не відбулось. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною.

Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем 26.08.2021 до суду надано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21.04.2021 №381 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 і від 02.01.1995 №1», подовження дії посвідчення члена сім`ї загиблого, виданого дружинам (чоловікам) та дітям загиблого (померлого) ветерана війни, проводиться на підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі-реєстр), що підтверджує відсутність реєстрації (повторної реєстрації) шлюбу та/або відомостей про народження дитини. Таким чином, відмова Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у наданні витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, що підтверджує відсутність реєстрації (повторної реєстрації) шлюбу та/або відомостей про народження дитини, не дає управлінню можливості для подовження ОСОБА_1 дії посвідчення члена сім`ї загиблого, без дотримання вимог п. 4 Положення №302 в редакції Постанови КМУ №381 від 21.04.2021. Крім того, відповідач зазначає, що повернув позивачу її заяви від 30.06.2021 про включення її до ЄДАРП для подовження отримання пільг на житлово-комунальні послуги за місцем проживання: АДРЕСА_1 , та копій доданих до неї документів, як таких, що не відповідають вимогам пункту 5 Положення 117. Тому вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

27.08.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є членом сім`ї загиблого ветерана війни, згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 29 травня 2019 року, терміном дії до 30 травня 2021 року.

02 червня 2021 року позивач звернулася до управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради з заявою про подовження їй терміну дії посвідчення члена сім`ї загиблого ветерана війни.

Листом № 29-01-14/4801 від 10.06.21 відповідач повідомив позивачу, що зробив запит до Краматорського міського відділу ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо надання Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, що підтверджує у позивача наявність або відсутність реєстрації шлюбу та відомостей про народження дитини.

На вказаний запит Краматорський міський відділ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) листом № 20.1-25-1445/3 від 23.06.2021 надав відповідачу інформацію про наявність актових записів на ОСОБА_1 , а саме актовий запис про шлюб - відсутній, актовий запис про розірвання шлюбу - відсутній, актовий запис про смерть другого з подружжя - відсутній, актовий запис про народження дитини - відсутній. Також повідомлено, що на даний час Міністерством юстиції України вирішується питання щодо визначення порядку отримання Вашою установою витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, що підтверджує наявність або відсутність реєстрації шлюбу та відомостей про народження дітей , про що Вам додатково буде повідомлено.

В зв`язку з чим відповідач листом № 29-01-14/5528 від 05.07.21 рекомендував позивачу особисто звернутися до Краматорського ВДРАЦС для отримання витягу з реєстру.

Водночас, рішення щодо заяви позивача від 02 червня 2021 року відповідачем не приймалось, протилежного відповідачем не доведено.

Позивач, не погодившись із такою бездіяльністю відповідача, звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

В преамбулі до Закону України від 22.10.1993 №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551-ХІІ) зазначено, що цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до статті 4 Закону №3551-ХІІ, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно з абзацом восьмим пункту 1 статті 10 Закону №3551-ХІІ, чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також сім`ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.

У абзаці шістнадцятому пункту 1 зазначеної статті Закону №3551-ХІІ визначено, що до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Процедуру надання та подовження дії посвідчень дітям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", врегульовано Порядком видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 12.05.1994 №302 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок).

У відповідності до абзаців третього та четвертого пункту 4 Порядку, дітям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до досягнення ними 16-річного віку передбачені законодавством пільги надаються на підставі довідки, що видається матері або іншому повнолітньому члену сім`ї загиблої особи, або опікуну за місцем реєстрації дитини. Після досягнення такими особами 16-річного віку їм до посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, який продовжує дію посвідчення на наступний рік за умови їх належності до однієї з категорій осіб, зазначених у пункті 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Новий бланк вклеюється до посвідчення осіб, зазначених в абзацах другому - третьому цього пункту, на підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, виданого відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 р. № 1064 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 65, ст. 2516), що підтверджує відсутність реєстрації (повторної реєстрації) шлюбу та/або відомостей про народження дитини. Пункт 4 в редакції Постанови КМ № 381 від 21.04.2021.

Згодом абзац четвертий пункту 4 виключено на підставі Постанови КМ № 946 від 08.09.2021.

Пунктом 13-1 Порядку визначено, що У разі виникнення підстав, за якими особа втрачає право на статус, визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", видане їй раніше посвідчення вилучається уповноваженим на видачу посвідчень органом, з повідомленням органу, який видав таке посвідчення.

В преамбулі Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вказано, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

В силу приписів підпункту 2 пункту 1 статті 3 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2011-XII), дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до пункту 10 статті 14 Закону №2011-XII, військовослужбовці та члени їх сімей, які мають право на пільги, гарантії та компенсації відповідно до цього Закону, користуються пільгами, гарантіями та компенсаціями, встановленими для громадян України законами та іншими нормативно-правовими актами, а також рішеннями органів місцевого самоврядування. Якщо такі особи одночасно мають право на отримання однієї і тієї ж пільги, гарантії чи компенсації з кількох підстав, то їм надається за їх вибором пільга, гарантія чи компенсація тільки з однієї підстави, крім випадків, передбачених законами.

Пунктом 13 вказаної статті Закону №2011-XII визначено, що особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Форма та порядок видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Фактичною відповідач не подовжив позивачу термін дії відповідного посвідчення через відсутність витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, виданого відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 р. № 1064 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 65, ст. 2516), що підтверджує відсутність реєстрації (повторної реєстрації) шлюбу та/або відомостей про народження дитини.

Разом із тим, суд не погоджується з такими твердженнями відповідача та вважає їх протиправними, оскільки не можливість отримання витягу, процедуру надання якого не визначено, не може покладатися в основу відмови у визнанні права члена сім`ї загиблого на отримання соціального захисту. А з 08.09.2021 пункт про необхідність отримання вказаного витягу взагалі виключено.

Крім того, відповідачу було надано відомості щодо наявності актових записів на ОСОБА_1 .

За наведених обставин суд вважає, що позивач на момент звернення до відповідача 02.06.2021 мала право на отримання соціального захисту як член сім`ї загиблого.

Відповідно до пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від12.05.1994 №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Враховуючи, що термін дії посвідчення позивача не було подовжено лише з причини відсутності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, що підтверджує відсутність реєстрації (повторної реєстрації) шлюбу та/або відомостей про народження дитини, яку суд визнав протиправною, суд задовольняє адміністративний позов.

Статтею 13 "Право на ефективний засіб юридичного захисту" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У постанові Верховного Суду України від 24.11.2015 у справі №816/1229/14, з поміж іншого, вказано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отож, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на викладені вище обставини, суд вважає ефективним способом захисту прав позивача зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.06.2021 та подовжити термін дії посвідчення члена сім`ї загиблого.

Позовна вимога про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради поновити ОСОБА_1 в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, з 30.05.2021 і провести виплати їй усіх пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 30.05.2021, є передчасною та задоволенню не підлягає, оскільки подовження терміну дії довідки позивача відповідачем не здійснено, а у цій справі визнано протиправною бездіяльність щодо не розгляду заяви про подовження терміну дії довідки. Суд зауважує, що поновлення позивача у Єдиному державному автоматизованому реєстрі осі, які мають право на пільги, з 30.05.2021 і проведення виплат їй пільг має відбутися після поновлення терміну дії довідки та пов`язано з фактом набрання законної сили рішенням у даній справі, а тому наразі відсутні підстави констатувати наявність/відсутність порушеного права в цій частині.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витат згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України - відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, б. 23, код в ) про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання подовжити дію посвідчення, поновити в Єдиному державному реєстрі осіб, які мають право на пільги, та провести виплати пільг - задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про подовження дії її посвідчення члена сім`ї загиблого ветерана війни на період з 30.05.2021 по 29.05.2022.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради подовжити дію Посвідчення члена сім`ї загиблого ветерана війни ОСОБА_1 на період з 30.05.2021 по 29.05.2022 шляхом вклеювання відповідного бланку до посвідчення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Череповський