Справа № 200/10749/21
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 р. Справа№200/10749/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому, вважаючи свої права порушеними, просив стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням зменшення за період з 30 травня 2020 року по 17 серпня 2021 року в розмірі 17 106,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що станом на день звільнення зі служби в поліції, що відбулося 29 травня 2020 року, з ним не було проведено повний розрахунок - не виплачено грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2018 рік у кількості 5 діб та за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2019 рік у кількості 14 діб.

Такий розрахунок з ним проведений лише 17 серпня 2021 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року в справі №200/4884/21.

Вважав, що відповідач має понести відповідальність у виді стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, що передбачена ст. 117 Кодексу законів про працю України, сума якого за підрахунками позивача з урахуванням принципу співмірності становить 17 106,59 грн.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що відповідно до абз. 2 п. 6 розд. III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, що затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Вважав, що під час звільнення позивача зі служби за власним бажанням у 2020 році з позивачем було проведено повний розрахунок, як це передбачено законодавством.

Право позивача на нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані дні відпустки, яке було спірним, виникло лише 11 серпня 2021 року - у зв`язку із набранням рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у справі № 200/4884/21 законної сили, а тому виконуючи це рішення 17 серпня 2021 року (позивачу було нараховано та виплачено 17 серпня 2021 року 6122,80 грн.) відповідач не допустив затримки розрахунку при звільненні позивача зі служби у 2020 року.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що в період з 19 жовтня 2018 року по 29 травня 2020 року позивач проходив службу в поліції.

Так, наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 19 жовтня 2018 року №448 о/с позивача з 19 жовтня 2018 року призначено на посаду помічника дільничного офіцера поліції сектору превенції Авдіївського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Так, наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29 травня 2020 року №221 о/с позивача з 29 травня 2020 року звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.

Станом на день звільнення зі служби в поліції з ним не було проведено повний розрахунок - не виплачено грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2018 рік у кількості 5 діб та за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2019 рік у кількості 14 діб.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року в справі №200/4884/21, яке набрало законної сили 11 серпня 2021 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про зобов`язання вчинити дії задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористанні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік у кількості 5 діб та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2019 рік у кількості 14 діб; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2018 рік у кількості 5 діб та додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2019 рік у кількості 14 діб. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення відповідач нарахував позивачу кошти в сумі 6216,04 грн., що із відрахуванням обов`язкових податків та зборів (військовий збір (1,5%) в сумі 93,24 грн. становило 6122,80 грн.

17 серпня 2021 року на виконання судового рішення відповідач перерахував позивачу на його картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк», 6122,80 грн. (підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 21 серпня 2021 року № BGJCT0K58O1GHLH1 про цільове зарахування вказаної суми та листом відповідача від 19 серпня 2021 року №Д-156/26/01-2021).

Отже, остаточний розрахунок при звільненні шляхом перерахування позивачу відповідних сум проведений 17 серпня 2021 року.

Період затримки розрахунку при звільненні - з 30 травня 2020 року по 17 серпня 2021 року.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Проходження служби в поліції регулюється Законом України «Про Національну поліцію» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 60 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських.

Цей Порядок затверджено відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Оскільки спеціальними нормами права, які регулюють питання проходження служби та виплати грошового забезпечення поліцейським, питання порядку проведення остаточного розрахунку при звільненні та відповідальності роботодавця за затримку розрахунку при звільнені не врегульовані, тому підлягають застосуванню загальні норми трудового законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 116 Кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 Кодексу встановлена відповідальність за затримку розрахунку при звільненні та визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Відповідно до п. 2 розд. ІІ вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 цього Порядку.

Абзацом 2 п. 3 розд. ІІІ Порядку визначено, що суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 розд. IV Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у визначені строки є підставою для відповідальності, що передбачена ст. 117 Кодексу законів про працю України, у виді виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»,.

Пунктом 2 вказаної Постанови визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських.

Зі змісту вказаного Порядку, який є спеціальним для вирішення спірних правовідносин та діяв на час звільнення позивача, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обчислюється та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Отже, обчислення середнього заробітку поліцейських проводиться із застосуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, та Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 805/2706/17-а, від 24 липня 2019 року у справі №805/3167/18-а, від 26 листопада 2019 року у справі №806/2176/17.

Враховуючи те, що звільнення позивача відбулося 29 травня 2020 року, середній розмір грошового забезпечення позивача повинен обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи перед звільненнями, за правилами, що передбачені п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (оскільки іншого нормативно-правового акту, який би встановлював правила такого обчислення, на теперішній час не існує), а саме: березень 2020 року та квітень 2020 року.

Відповідно до п. 3 розд. І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

З огляду на наведене розрахунок позивача, проведений без урахування додаткових видів грошового забезпечення та індексації (яка є складовою грошового забезпечення та однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці), є помилковим.

На те, що індексація є складовою належної працівникові заробітної плати (грошового забезпечення), також звертав увагу і Верховний Суд, зокрема в постанові від 28 листопада 2019 року в справі №803/1937/17, зазначивши наступне: «Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.».

Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області про розмір грошового забезпечення від 01 квітня 2021 року №421 грошове забезпечення позивача за 2 повні місяці роботи перед звільненням становило: за березень 2020 року 15123,91 грн., за квітень 2020 року 16237,76 грн., всього 31361,67 грн.

Кількість календарних днів у березні та квітні 2020 року становило 31 та 30 відповідно, всього 61.

Розмір середньоденного грошового забезпечення позивача становив 514,13 грн. (31361,67 грн./ 61 день = 514,13 грн.).

Кількість календарних днів затримки розрахунку за період з 30 травня 2020 року по 17 серпня 2021 року складає 445.

Таким чином, сума компенсації за затримку розрахунку при звільненні складає 228787,85 грн. (середньоденний розмір грошового забезпечення 514,13 грн. х 445 днів затримки).

Як вбачається з довідки про розмір грошового забезпечення, при звільненні позивачу було виплачено грошове забезпечення: за травень 2020 року - 13250,86 грн., у червні 2020 року виплачено 6370,85 грн., у липні 2020 року - 13005,29 грн., всього 32627 грн.

Однак, повинно було бути виплачено 38749,80 грн. (32627 грн. виплачені + 6122,80 грн. не виплачені (грошова компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 2018 рік у кількості 5 діб та додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2019 рік у кількості 14 діб.) = 38749,80 грн.).

Процентна частка невиплачених при звільненні сум складає 15,80 % (6122,80 грн. / 38749,80 грн. х 100%).

Тобто, сума своєчасно виплаченого позивачу грошового забезпечення є значно більшою, ніж сума, що виплачена несвоєчасно.

Верховний Суд в постанові від 18 липня 2018 року в справі № 825/325/16 дійшов висновку, що при визначенні розміру компенсації за затримку розрахунку при звільненні необхідно враховувати розмір середнього заробітку позивача, суму заборгованості (заробітну плату з урахуванням індексації), істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, те що відповідач є органом державної влади, фінансування якого здійснюється з державного бюджету, та інших обставин справи (принципи розумності, справедливості та пропорційності, про який пізніше зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17).

Висновки щодо застосування норм права, що викладені у вказаних постановах Верховного Суду, відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Виходячи з конкретних обставин справи, принципів законності та справедливості, та з урахуванням наведеної правової позиції Верховного Суду, суд дійшов до висновку, що на користь позивача підлягає виплаті частина середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку в розмірі, що складає 3614,85 грн. (228787,85 грн. х 15,80 %), що є співмірним з урахуванням загального розміру суми компенсації та частки, яку вона становила у ній, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком, у тому числі, й щодо періоду за який вона підлягає виплаті.

З огляду на наведене позов підлягає задоволенню частково.

Посилання відповідача на те, що право позивача на нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані дні відпустки виникло лише 11 серпня 2021 року - у зв`язку із набранням законної сили рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у справі № 200/4884/21, а тому виконуючи це рішення 17 серпня 2021 року (позивачу було нараховано та виплачено 17 серпня 2021 року 6122,80 грн.) відповідач не допустив затримки розрахунку при звільненні позивача зі служби у 2020 року, - є неприйнятними, оскільки вказана дата (11 серпня 2021 року) є датою захисту та відновлення порушеного права позивача, тобто права, яке існувало на час звільнення позивача за служби.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, тому виходячи з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (87517, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Нахімова, 86, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 травня 2020 року по 17 серпня 2021 року в розмірі 3614,85 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 28 вересня 2021 року.

Суддя Т.В. Логойда