Справа № 620/8041/21
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року Чернігів Справа № 620/8041/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в зарахуванні до трудового стажу періоду роботи слюсарем вентустановок 4 розряду у Відкритому акціонерному товаристві «Донецький завод іграшок», а також періоду навчання на курсах в Донецькому обласному учбовому комбінаті, при призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати відповідача зарахувати стаж роботи позивача слюсарем вентустановок 4 розряду у Відкритому акціонерному товаристві «Донецький завод іграшок», з 14.06.1982 по 07.07.1983, а також період навчання на курсах підготовки водія транспортних засобів категорії «ВС», з 01.08.1983 по 31.12.1983, у Донецькому обласному учбовому комбінаті, при призначенні пенсії за віком.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що має право на призначення пенсії за віком, оскільки досяг 60 років та має стаж роботи не менше 28 років. Проте, при призначенні пенсії, відповідачем протиправно не враховано стаж роботи позивача слюсарем вентустановок 4 розряду у ВАТ «Донецький завод іграшок», з 14.06.1982 по 07.07.1983, а також період навчання на курсах підготовки водія транспортних засобів категорії «В,С», з 01.08.1983 по 31.12.1983, у Донецькому обласному учбовому комбінаті, що зазначені у трудовій книжці та підтвердженій у довідці, виданій органом, який створений на непідконтрольній території України, тим самим порушивши його право на соціальний захист та пенсійне забезпечення.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову посилаючись на те, що до страхового стажу позивачу не зараховано період роботи з 14.06.1982 по 07.07.1983, оскільки в трудовій книжці відсутня назва організації. Для зарахування до страхового стажу періоду навчання на курсах в Донецькому ОАУК позивачу роз`яснено про необхідність надати уточнюючу довідку, що підтверджує статус навчального закладу. Зазначених довідок, за спірний період роботи, позивачем не надано. При цьому, відповідачем не взято до уваги довідку з державного архіву документаційного забезпечення Донецької народної республіки від 21.05.2021 № 646/01-44, про періоди роботи з 14.06.1982 по 07.07.1983 у ВАТ «Донецький завод іграшок», оскільки даний населений пункт віднесений до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

В наданій до суду відповіді на відзив позивач зазначив, що має право на призначення пенсії за віком, оскільки його трудовий стаж повністю підтверджується трудовою книжкою, а також довідками з державного архіву документаційного забезпечення Донецької народної республіки від 21.05.2021 та копію свідоцтва № НОМЕР_1 , яке видане Донецьким обласним автомобільним учбовим комбінатом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

25.03.2021 ОСОБА_1 , у зв`язку з досягненням 60 років, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 6).

Листом від 21.04.2021 № 2500-0303-8/22153 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу підтвердженого документами. Також зазначено, що за наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж позивача складає 26 років 11 місяців 5 днів. При цьому, до страхового стажу не зараховано період роботи з 14.06.1982 по 07.07.1983, оскільки в трудовій книжці відсутня назва організації, а для зарахування до страхового стажу періоду навчання на курсах в Донецькому ОАУК необхідно додати уточнюючу довідку (а.с. 15, 16).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Частиною другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (абзац перший пункту 3 Порядку № 637).

Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 03.12.1979, позивач працював з 14.06.1982 по 07.07.1983 слюсарем по ремонту вентустановок у цеху водопостачання у ВАТ «Донецький завод іграшок», а з 18.07.1983 по 21.12.1983 проходив навчання у Донецькому обласному автомобільному учбовому комбінаті по програмі підготовки водіїв третього класу категорії «В, С» (а.с. 8-11).

Отже, стаж роботи позивача у період з 14.06.1982 по 07.07.1983 у ВАТ «Донецький завод іграшок» та навчання у Донецькому обласному автомобільному учбовому комбінаті у період з 18.07.1983 по 21.12.1983, підтверджується основним документом, а саме копією трудової книжки серії НОМЕР_2 від 03.12.1979.

Також архівною довідкою від 21.05.2021 № 646/01-44, виданою державним архівом «Донецької народної республіки» підтверджено, що наказом ВАТ «Донецький завод іграшок». від 11.06.1982 № 164 ОСОБА_1 був прийняти на роботу слюсарем по ремонту вентустановок 4 розряду у цеху водопостачання з 14.06.1982 та наказом від 07.07.1983 ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП УСРР (а.с. 12).

Архівною довідкою від 21.05.2021 № 647/01-44, на підставі особових рахунків по нарахуванню заробітної плати працівникам ВАТ «Донецький завод іграшок», підтверджено виплату позивачу заробітної плати за період з червня 1982 року по серпень 1983 рік (а.с. 13).

Крім того, як вбачається з копії свідоцтва Донецького обласного автомобільного учбового комбінату № 449443 від 21.12.1983 ОСОБА_1 з 01.08.1983 по 21.12.1983 проходив навчання в Донецькому обласному учбовому комбінаті по програмі підготовки водіїв категорії «В,С» (а.с. 14).

Стосовно посилань відповідача щодо недійсності довідки з державного архіву «Донецької народної республіки» від 21.05.2021 № 646/01-44 про періоди роботи позивача, з 14.06.1982 по 07.07.1983, у ВАТ «Донецький завод іграшок», оскільки вона видана на не підконтрольній Україні території, суд зазначає наступне.

Згідно частин першої та другої статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII) на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна (частина перша статті 17 Закону № 1207-VII).

В силу вимог частини першої статті 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Частинами першою-третьою статті 9 Закону № 1207-VII встановлено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з цим, суд зазначає, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документу, виданого закладом, що знаходиться на території проведення антитерористичної операції, як доказ, оскільки його не прийняття призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому конституційне право на належне пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 23.01.2018 у справі № 583/392/17, від 30.10.2018 у справі № 234/3038/17, від 11.12.2018 у справі №360/1628/17, від 23.12.2019 у справі № 235/2773/17, від 04.03.2020 у справі № 235/2008/17.

При вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що період роботи позивача з 14.06.1982 по 07.07.1983 у ВАТ «Донецький завод іграшок», а також навчання у Донецькому обласному автомобільному учбовому комбінаті, з 18.07.1983 по 21.12.1983, мають бути зараховані до загального трудового стажу, оскільки підтверджуються належними доказами.

З урахуванням зазначеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом: визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в зарахуванні до трудового стажу періоду роботи слюсарем вентустановок 4 розряду у Відкритому акціонерному товаристві «Донецький завод іграшок», а також періоду навчання на курсах в Донецькому обласному учбовому комбінаті, при призначенні пенсії за віком; зобов`язання відповідача зарахувати стаж роботи позивача слюсарем вентустановок 4 розряду у Відкритому акціонерному товаристві «Донецький завод іграшок» з 14.06.1982 по 07.07.1983, а також період навчання на курсах підготовки водія транспортних засобів категорії «В,С» з 18.07.1983 по 21.12.1983 у Донецькому обласному учбовому комбінаті.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83-А, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до трудового стажу періоду роботи слюсарем вентустановок 4 розряду у Відкритому акціонерному товаристві «Донецький завод іграшок», а також періоду навчання на курсах в Донецькому обласному учбовому комбінаті, при призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 слюсарем вентустановок 4 розряду у Відкритому акціонерному товаристві «Донецький завод іграшок» з 14.06.1982 по 07.07.1983, а також період навчання на курсах підготовки водія транспортних засобів категорії «В,С» з 18.07.1983 по 21.12.1983 у Донецькому обласному учбовому комбінаті.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.09.2021.

Суддя В.О. Непочатих