Справа № 520/634/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 р.Справа № 520/634/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків, повний текст складено 29.03.21 по справі № 520/634/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 83% грошового забезпечення на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріата від 03.09.2020 №ФХ-121440, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 4930,00 грн; оклад за військовим званням - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) - 3170,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65 %) - 6181,50 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10 %) - 493,00 грн; премія (35 %) - 1725,50 грн.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 83% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріата від 03.09.2020 №ФХ-121440, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 4930,00 грн; оклад за військовим званням - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) - 3170,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65 %) - 6181,50 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10 %) - 493,00 грн; премія (35 %) - 1725,50 грн, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не проведенні перерахунку та не виплаті з 01.04.2019 року пенсії ОСОБА_1 в розмірі грошового забезпечення визначеного ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці від 03.09.2020 №ФХ-121440. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.04.2019 року перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі грошового забезпечення, визначеного ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці від 03.09.2020 №ФХ-121440, здійснивши платіж недоотриманої частини пенсії з урахуванням проведених раніше виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, не надання належної правової оцінки письмовим доказам, які містяться в матеріалах справи та підтверджують обґрунтованість вимог позову, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 року в частині відмови в задоволенні позову та прийняти постанову, якою: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 03.09.2020 №ФХ-121440 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 03.09.2020 №ФХ-121440 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат. В іншій частині рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що позивач по даній справі перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 83% грошового забезпечення. Зазначає, що оскаржуваним рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржується, зобов`язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за довідкою про розмір грошового забезпечення від 03.09.2020 №ФХ-121440, виданою Харківським обласним військовим комісаріатом. Вказує, що в межах розгляду цієї справи спірним є питання щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру, що буде свідчити про забезпечення з боку суду можливості захистити пенсійні права позивача належним та ефективним способом. Стверджує, що відповідно до пункту другого розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VІІІ дія цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016. Зауважує, що пенсія позивачу була призначена з 20.02.2001, тобто до набрання чинності Законом № 3668-ІV з 01.10.2011, тому перерахунок має бути здійснено без обмеження максимального розміру. Посилається на правову позицію Шостого апеляційного адміністративного суду, викладену у постановах від 19.12.2018 у справі № 826/17743/17, від 23.04.2019 у справі № 810/1342/18, від 28.04.2020 у справі № 640/17189/19, від 25.07.2019 у справі № 620/1137/19, від 10.06.2019 у справі № 369/5733/18, від 23.01.2020 у справі № 620/2069/19.

Відповідач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 КАС України.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст.229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в Збройних силах України в Харківській області.

Позивачу призначено пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

З 01.01.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відповідно до ст. 63 Закону № 2262 та постанови КМУ №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" перерахована пенсія позивача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 року по справі №520/3250/20 визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу відмови у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовця станом на 05.03.2019р. за штатною військовою посадою, звідки ОСОБА_1 був звільнений з військової служби, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019р. основного розміру пенсії. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення військовослужбовця станом на 05.03.2019р. за штатною військовою посадою, звідки ОСОБА_1 було звільнено з військової служби, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 р. перерахунку основного розміру пенсії.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 року по справі №520/3250/2020, ІНФОРМАЦІЯ_1 складено оновлену довідку № ФХ-121440 від 03.09.2020 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року, для перерахунку пенсії, в якій зазначено: розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, визначених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, станом на 05.03.2019.

Також, вказана довідка була направлена Харківським обласним військовим комісарітом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що підтверджується листом №ФХ-121440/2442/ВСЗ від 03.09.2020, проте перерахунок пенсії відповідачем не проведено.

Вважаючи таку бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача, у зв`язку з направленням на його адресу довідки Харківського обласного військового комісаріата від 03.09.2020 №ФХ-121440 про грошове забезпечення позивача, виник обов`язок провести перерахунок пенсії з 01.04.2019 року. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача з 01.04.2019 року перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі грошового забезпечення, визначеного ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці від 03.09.2020 №ФХ-121440, здійснивши платіж недоотриманої частини пенсії з урахуванням проведених раніше виплат.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача в розмірі 83% від суми грошового забезпечення, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення та 100 відсотків суми підвищення, без обмеження максимального розміру пенсії, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, права позивача в цій частині позовних вимог не є порушеними.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 03.09.2020 №ФХ-121440 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 03.09.2020 №ФХ-121440 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст.5 КАС України).

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Тобто, в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним за встановленням судом факту їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі №825/1549/17, від 14.09.2020 року у справі №560/2120/20.

Таким чином, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Так, фактично спірним питанням по даній справі є право позивача на здійснення перерахунку його пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 03.09.2020 року №ФХ-121440 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу.

При цьому, питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок. Оцінка розміру щомісячних виплат пенсії позивачу може бути зроблена лише після проведення пенсійним органом перерахунку пенсії.

Крім того, Пенсійний фонд має право здійснити певні перевірки складових, які визначені в довідці Харківського обласного військового комісаріату від 03.09.2020 року №ФХ-121440 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу.

Оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не проведено позивачу відповідний перерахунок на підставі оновленої довідки, перевірка складових, які визначені в оновленій довідці не проводилась, тому в даному випадку конкретизація певних складових при перерахунку пенсії є передчасна.

Колегія суддів зазначає, що передчасне задоволення даних вимог фактично суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

Також, у разі незгоди позивача з подальшими діями відповідача, останній не позбавлений права звернутися з захистом порушених прав з відповідним позовом до суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність заявлених вимог позову про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача, з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 4930,00 грн; оклад за військовим званням - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) - 3170,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65 %) - 6181,50 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10 %) - 493,00 грн; премія (35 %) - 1725,50 грн, без обмеження максимального розміру пенсії, тому такі вимоги не підлягають задоволенню.

За цим, колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про неналежний спосіб захисту порушеного права позивача, визначений судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, оскільки відповідне право позивача не порушено та перерахунок пенсійних виплат не проведено. Доводи скаржника в цій частині є помилковими та необґрунтованими.

Крім того, в прохальній частині апеляційної скарги позивач просить суд апеляційної інстанції прийняти нове рішення, яким зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», проте такі вимоги не були заявлені в суді першої інстанції під час подачі позову чи уточненого позову.

Відповідно до ч.5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

При цьому, з урахуванням вищенаведених висновків, колегія суддів зазначає, що обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача. Передчасне задоволення вимог фактично суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

Щодо посилання апелянта на правову позицію Шостого апеляційного адміністративного суду, викладену у постановах від 19.12.2018 у справі №826/17743/17, від 23.04.2019 у справі №810/1342/18, від 28.04.2020 у справі №640/17189/19, від 25.07.2019 у справі №620/1137/19, від 10.06.2019 у справі №369/5733/18, від 23.01.2020 у справі №620/2069/19, то колегія суддів зауважує, що посилання на вказані рішення суду апеляційної інстанції не впливають на вирішення даної справи з урахуванням викладених вище висновків суду.

Разом з тим, відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 по справі № 520/634/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 27.09.2021 року