Справа № 560/8968/20
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8968/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

27 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариство "Нива" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області до Приватного акціонерного товариства "Нива" про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель Приватного акціонерного товариства "Нива", розташованих за адресою: Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Індустріальна, 1А () до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, зазначених в Акті, складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 399 від 14.12.2020.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник позивача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін , суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З обставин справи встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 07.12.2020 №600 "Про проведення позапланових перевірок" посадовими особами Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області проведено позапланові перевірки об`єктів згідно переліку, який є додатком до наказу (у якому зазначено 19 об`єктів), зокрема, в період з 11 по 14 грудня 2020 року щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки приватного акціонерного товариства "Нива" за адресою: Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Індустріальна, буд. 1 А.

За результатами перевірки складено акт від 14 грудня 2020 року №399, згідно якого виявлено 31 порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

За змістом частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями статті 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зокрема, є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Системний аналіз правових норм свідчить на користь висновку, що право заборони експлуатації будівлі виникає у разі виявлення під час перевірки порушень вимог законодавства з пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Суд звертає увагу, що поняття "загроза життю та/або здоров`ю людини" є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за якими, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

З огляду на викладене, порушення, встановлені позивачем під час перевірки створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей та у разі їх не усунення, можуть призвести до незворотних наслідків.

Колегія суддів зазначає, що часткове усунення раніше виявлених контролюючим органом порушень може свідчити лише про добросовісність намірів відповідача щодо проведення ним роботи із усунення порушень та вжиття відповідних заходів. Разом з тим, порушення, які є підставою для застосування заходів реагування, встановлене в акті перевірки, відповідач не усунув в повному обсязі.

Колегія суддів наголошує, що існування (неусунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Неусунення на момент розгляду справи в повному обсязі порушень зазначених в акті перевірки є свідченням того, що експлуатація будівель коледжу здійснюється з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що у свою чергу унеможливлює забезпечення безпеки людей, які в ньому знаходяться, в разі виникнення пожежі чи іншої надзвичайної ситуації.

При цьому, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом вплинути на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей (тобто мета цього позову усунення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а не зупинення діяльності відповідача).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 810/2400/18, від 16.05.2019 у справі № 812/1296/18 та від 07.08.2019 у справі № 810/1820/18.

Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Тож, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскільки порушення, встановлені позивачем під час перевірки відповідача, на день розгляду справи повністю не усунені, то існує загроза життю та/або здоров`ю людей. Тому, з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому суд апеляційної інстанції не вважає доводи відповідача щодо не доведення позивачем реальної загрози життю та здоров`ю людей обґрунтованими, адже сам характер виявлених порушень свідчить про ризик заподіяння шкоди життю та здоров`ю людей в разі настання пожежі. Сам позов направлений на попередження таких негативних наслідків.

Апеляційний суд також зазначає, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім цього, колегія суддів наголошує, що застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки в закладі освіти. Цей захід не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Доводи відповідача про те, що позивачем не дотримано принципу пропорційності в частині дотримання необхідного балансу між публічними інтересами та інтересами відповідача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки право відповідача, що обмежене внаслідок застосування спірних заходів реагування, є неспіврозмірним із правом людини на життя та здоров`я.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи переконливих доводів, які б були безпідставно залишені поза увагою суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності прийнятого рішення про задоволення позовних вимог, а відтак підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариство "Нива" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.