Справа № 420/8611/20
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8611/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання - Музика А.О.

за участі сторін:

представник позивача - Троян О.В. (адвокат, за довіреністю)

представник відповідача - Рибак Х.М. (адвокат, за ордером)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про визнання протиправними дій та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

1) визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. по винесенню постанов:

- про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 року ВП № 62696772;

- про арешт майна боржника від 30.07.2020 року ВП № 62696772, якою накладено арешт на:

земельну ділянку, кадастровий номер: :02:002:0181, загальною площею 0,0627 га, для індивідуального садівництва;

садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 39,9 кв.м., житлова площа: 30,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

будівля магазину з нежитловими приміщеннями та апартаментами, загальною площею 770,9 кв.м., житловою - 202,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

земельна ділянка, кадастровий номер: :02:004:4910, загальною площею 0,0606 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

1/4 частина домоволодіння, загальною площею: 114,6 кв.м., житловою площею: 65,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

1/3 частина квартири, загальною площею: 43,4 кв.м., житловою площею: 29,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

квартира, загальною площею: 62,8 кв.м., житловою площею: 45,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

магазин, загальною площею: 96,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ;

- про арешт майна боржника від 30.07.2020 року ВП № 62696772, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

2) скасувати постанову, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М., про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 року ВП № 62696772;

3) скасувати постанову, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М., про арешт майна боржника від 30.07.2020 року ВП № 62696772, якою накладено арешт на:

земельну ділянку, кадастровий номер: :02:002:0181, загальною площею 0,0627 га, для індивідуального садівництва;

садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 39,9 кв.м., житлова площа: 30,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

будівля магазину з нежитловими приміщеннями та апартаментами, загальною площею 770,9 кв.м., житловою - 202,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

земельна ділянка, кадастровий номер: :02:004:4910, загальною площею 0,0606 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

1/4 частина домоволодіння, загальною площею: 114,6 кв.м., житловою площею: 65,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

1/3 частина квартири, загальною площею: 43,4 кв.м., житловою площею: 29,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

квартира, загальною площею: 62,8 кв.м., житловою площею: 45,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

магазин, загальною площею: 96,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ;

4) скасувати постанову, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М., про арешт майна боржника від 30.07.2020 року ВП № 62696772, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про те, що 25 серпня 2020 року йому після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 62696772 стало відомо про ухвалення (винесення) приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 року ВП № 62696772, постанови про арешт майна боржника від 30.07.2020 року ВП №62696772 та постанови про арешт майна боржника від 30.07.2020 року ВП № 62696772.

Позивач із зазначеними постановами та діями приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича щодо їх прийняття не погоджується, вважає їх незаконними та протиправними, з таких підстав.

Так, позивач повідомляє, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року у справі № 509/5565/14-ц задоволено позовну заяву акціонерного товариство «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» в розмірі 103 037, 11 доларів США та звернуто стягнення на предмет іпотеки.

На виконання вказаного рішення суду виданий виконавчий лист від 10.04.2020 року № 509/5565/14-ц.

Однак, як вказує позивач, станом на дату видачі виконавчого листа від 10.04.2020 року № 509/5565/14-ц, рішення суду від 04 березня 2020 року у справі № 509/5565/14-ц не набрало законної сили, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким продовжено процесуальні строки на період дії карантину.

Проте, незважаючи на те, що виконавчий лист від 10.04.2020 року був виданий на підставі рішення суду від 04.03.2020 року, яке не набрало законної сили, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. на виконання зазначеного виконавчого документу було відкрито виконавче провадження № 62234808.

Зокрема, у рамках зазначеного виконавчого провадження, приватний виконавець Парфьонов Г.В. виніс постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 02.06.2020 року.

Що стосується виконавчого провадження № 62234808, то внаслідок відкликання виконавчого листа від 10.04.2020 року № 509/5565/14-ц стягувачем (АТ «УкрСиббанк»), постановою про повернення виконавчого документу стягувачеві від 30.07.2020 року №62234808 приватний виконавець Парфьонов Г.В. постановив вказаний виконавчий лист повернути стягувачеві.

Як зазначив позивач, дії приватного виконавця Парфьонова Г.В., вчинені у межах виконавчого провадження № 62234808, оскаржені ним до суду.

Позивач також зазначив, що на підставі його звернень питання стовно визнання виконавчого листа від 10.04.2020 року № 509/5565/14-ц таким, що не підлягає виконанню, було предметом судового розгляду.

Водночас, 30.07.2020 року приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. в порядку ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» передано для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Притуляку В.М. постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 02.06.2020 року ВП № 62234808.

За даним фактом приватним виконавцем Притуляком В.М., незважаючи на викладені вище факти, незаконно, як на переконання позивача, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 року (ВП № 62696772) та відповідно здійснюються виконавчі дії, зокрема накладено арешти на майно боржника згідно постанови про арешт на визначене майно та постанови про арешт на все майно.

Також в обґрунтування протиправності дій щодо відкриття виконавчого провадження № 62696772 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 02.06.2020 року ВП № 62234808, позивач вказав на те, що оскільки виконавчий документ (виконавчий лист від 10.04.2020 року у справі № 509/5565/14-ц) повернуто стягувачеві АТ «УкрСиббанк» в особі правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» за його заявою, а вжиті приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. заходи не призвели до будь-якого виконання у примусовому порядку зазначеного виконавчого документа, то підстави для стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди за постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 02.06.2020 року, яка знаходиться на виконанні у Приватного виконавця Притуляка В.М. та за якою відкрито ВП № 62696772, відсутні.

З наведених підстав позивач звернувся до суду з даним позовом.

Процесуальний рух справи

Ухвалою суду від 23 вересня 2020 року, після усунення недоліків, прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 268, 269, 271, 272, 287 КАС України. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01 жовтня 2020 року - 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2020 року задоволено клопотання позивача про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження у справі №420/8611/20 - до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 509/5565/14-ц (ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року).

На підставі даних Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 02 червня 2021 року у справі №509/5565/14-ц скасовано ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року. Постанова Одеського апеляційного суду набрала законної сили 02 червня 2021 року.

Ухвалою суду від 22 липня 2021 року поновлено провадження у справі №420/8611/20.

20 липня 2021 року від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про продовження строку зупинення провадження у справі до набрання законної сили ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.07.2020 року у цивільній справі № 509/5565/14-ц за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню від 10.04.2020 року.

Ухвалою суду від 22 липня 2021 року задоволено клопотання позивача про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження у справі №420/8611/20 до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 509/5565/14-ц (ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 липня 2020 року).

Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року поновлено провадження у справі №420/8611/20.

Позиція відповідача

30 вересня 2020 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву (85-91, том 1).

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.

Так, відповідач зазначив, що доводи позивача про неправомірність поведінки приватного виконавця Парфьонова Г.В. у межах виконавчого провадження № 62234808 з примусового виконання виконавчого листа від 10.04.2020 року № 509/5565/14-ц не стосуються предмета позову у даній справі, а є окремим спором, що розглядається Овідіопольським районним судом по справі № 509/5565/14-ц.

Що стосується оскаржених позивачем постанов приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М., тобто відповідача, про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 року ВП № 62696772, про арешт майна боржника від 30.07.2020 року ВП № 62696772 та про арешт майна боржника від 30.07.2020 року ВП № 62696772, у відзиві зазначено наступне.

Так, відповідач вказує, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. З Закону України «Про виконавче провадження» до виконавчих документів належить, зокрема, постанова приватного виконавця про стягнення основної винагороди.

Після пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання у приватного виконавця виникають передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» права й обов`язки, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документів та цим Законом.

В силу ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, а згідно з п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати на майно боржника арешт.

На підставі викладеного відповідач стверджує, що винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 року і постанов про арешт майна боржника від 30.07.2020 року здійснювалось ним на підставі постанови про стягнення з боржника основної винагороди в межах виконавчого провадження № 62234808, яка є виконавчим документом, а тому є правомірним та вчиненим приватним виконавцем в своїх повноважень, з підстав та у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Приватний виконавець також посилався на те, що на момент винесення оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження № 62696772 від 30.07.2020 року та про арешт майна боржника від 30.07.2020 року, дії приватного виконавця у виконавчому провадженні № 62234808 не були визнані незаконними, а постанову про повернення виконавчого документа стягувачу не було скасовано.

Також відповідач посилався на те, що направлення документів в межах виконавчого провадження № 62696772 здійснювалось з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ч. 1 ст. 28 цього Закону в частині направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом.

З огляду на викладене, відповідач вважав позов необґрунтованим.

Інші заяви по суті справи

20 липня 2021 року представником позивача через канцелярію суду подано уточнену позовну заяву, якою уточнюється мотивувальна частина позову (а.с. 220-259, том 1).

20 липня 2021 року представником позивача через канцелярію суду подані додаткові письмові пояснення по справі (а.с. 14-21, том 2).

07 вересня 2021 року представником позивача через канцелярію суду подані додаткові письмові пояснення по справі (а.с. 66-74, том 2).

13 вересня 2021 року представником позивача через канцелярію суду подані додаткові письмові пояснення по справі (а.с. 75-98, том 2).

21 вересня 2021 року представником відповідача подано через канцелярію суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, зокрема, постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича від 26 липня 2021 року про закінчення виконавчого провадження №62696772 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а також припинення чинності арештів.

У вказаному клопотанні представник відповідача повідомляє про закінчення виконавчого провадження № 62696772 та припинення всіх накладених на майно позивача арештів, що, на переконання відповідача, свідчить про вичерпання спору у даній справі.

У судовому засіданні 22 вересня 2021 року сторони надали свої пояснення щодо змісту та підстав своїх вимог і заперечень щодо предмета позову.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові та додаткових поясненнях підстав, зокрема посилався на те, що закінчення виконавчого провадження № 62696772 не вичерпує наявність спору.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

24 вересня 2021 року представником відповідача подано через канцелярію суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та письмові пояснення щодо зняття арешту з майна позивача.

У судовому засіданні 27 вересня 2021 року представники сторін закінчили надавати свої пояснення по справі: представник позивача наполягав на позовних вимогах, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи та докази для їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

30 липня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком Валерієм Миколайовичем за заявою стягувача відкрито виконавче провадження № 62696772 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 62234808 від 02 червня 2020 року, виданої приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10303, 71 дол. США та 27 415, 93 грн. (а.с. 95, том 1).

Під час здійснення виконавчого провадження № 62696772, приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком Валерієм Миколайовичем вчинені наступні виконавчі дії:

прийнято постанову від 30 липня 2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, що становить 319, 00 грн. (а.с. 98, том 1);

прийнято постанову про арешт майна боржника від 30 липня 2020 року, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням витрат виконавчого провадження у розмірі 10303, 71 дол. США та 29 415, 93 грн. (а.с. 100, том 1);

прийнято постанову про арешт майна боржника від 30 липня 2020 року, якою накладено арешт на майно, що належить боржнику - ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням витрат виконавчого провадження у розмірі 10303, 71 дол. США та 29 415, 93 грн. (а.с. 105-106, том 1), а саме накладено арешт такий перелік майна:

земельна ділянка, кадастровий номер: :02:002:0181, загальною площею 0,0627 га, для індивідуального садівництва;

садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 39,9 кв.м., житлова площа: 30,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

будівля магазину з нежитловими приміщеннями та апартаментами, загальною площею 770,9 кв.м., житловою - 202,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

земельна ділянка, кадастровий номер: :02:004:4910, загальною площею 0,0606 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

1/4 частина домоволодіння, загальною площею: 114,6 кв.м., житловою площею: 65,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

1/3 частина квартири, загальною площею: 43,4 кв.м., житловою площею: 29,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

квартира, загальною площею: 62,8 кв.м., житловою площею: 45,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

магазин, загальною площею: 96,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 .

Не погоджуючись із зазначеними постановами в межах виконавчого провадження №62696772 та з діями приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича щодо їх винесення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що прийняттю вищевказаних постанов у межах виконавчого провадження № 62696772 передували такі обставини.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року у цивільній справі № 509/5565/14-ц задоволено позов акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Суд вирішив: Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ) на користь акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (рахунок № НОМЕР_3 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005, код 09807750, 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) заборгованість за Кредитним договором № 0 від 28 березня 2008 року в розмірі 103 037,11 доларів США, з яких 69 436,35 доларів США - заборгованість з основного боргу, 33 600,76 доларів США - заборгованість зі сплати процентів, пеню за несвоєчасне погашення кредиту 274 159,33 гривень, з яких 155 684,27 гривень - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 118 475,06 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,100 га, кадастровий номер :02:004:1968, надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрований: АДРЕСА_5 ) для задоволення вимог акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (рахунок № НОМЕР_3 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005, код 09807750, 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12), що виникли в наслідок невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 0 від 28.03.2008 у розмірі 103 037,11 доларів США, з яких 69 436,35 дол США - кредитна заборгованість, 33 600,76 дол США - заборгованість за процентами, а також пені у розмірі 274 159,33 гривень, з яких 155 684,27 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 118 475,06 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

10 квітня 2020 року Овідіопольським районним судом Одеської області виданий виконавчий лист на виконання рішення від 04 березня 2020 року по справі № 509/5565/14-ц (а.с. 13, том 1).

Як зазначено у виконавчому листі, рішення суду набрало законної сили 06 квітня 2020 року.

Виконавчий лист Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 квітня 2020 року по справі № 509/5565/14-ц перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, виконавче провадження №62234808.

02 червня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем в межах виконавчого провадження №62234808 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 10303, 71 дол. США та 27 415, 93 грн. Боржник - ОСОБА_1 (а.с. 30, том 1).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича від 30 липня 2020 року, у зв`язку з поданням стягувачем заяви про повернення виконавчого документу без виконання, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернуто стягувачу виконавчий лист Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 квітня 2020 року по справі №509/5565/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість у розмірі 103037, 11 дол. США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту - 274159, 33 грн. (а.с. 28, том 1).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

30 липня 2020 року приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича із заявою про примусове виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 02 червня 2020 року ВП №62234808 (а.с. 26, том 1).

На підставі заяви приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича відповідачем відкрито виконавче провадження № 62696772 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП №62234808 від 02 червня 2020 року, що стало підставою виникнення спірних правовідносин.

Позивач, оскаржуючи дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича щодо здійснення виконавчого провадження № 62696772, посилається на те, що виконавче провадження №62234808 було відкрито на підставі рішення суду, що не набрало законної сили, відтак виконавче провадження №62234808 не породжує жодних правових наслідків, у т.ч. стягнення з боржника основної винагороди.

Відповідач вказує на те, що виконавче провадження № 62696772 здійснювалось ним на підставі постанови про стягнення з боржника основної винагороди, яка є самостійним виконавчим документом. Окрім того, виконавче провадження № 62696772 закінчене, арешти припинені.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII.

Згідно статті 1 цього Закону, примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом.

Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Стаття 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначає перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню - виконавчих документів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Отже, постанова приватного виконавця про стягнення основної винагороди є окремим виконавчим документом, який підлягає виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами ч. 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім виключного переліку рішень, які виконуються органами державної виконавчої служби.

Постанова приватного виконавця про стягнення основної винагороди не відноситься до переліку виконавчих документів, які виконуються органами державної виконавчої служби.

Згідно з п. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з ч. 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» (далі - Порядок № 643).

За приписами ч. 4 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Як передбачено ч. 5 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (ч. 6 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до пункту 19 Порядку № 643 приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

З наведених законодавчих положень слідує, що основна винагорода приватного виконавця стягується в залежності від виконання рішення, зокрема, основна винагорода, що встановлюється у відсотках, - стягується з боржника у разі стягнення відповідної суми за виконавчим документом.

Як встановлено судом з матеріалів даної справи, 02 червня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем в межах виконавчого провадження №62234808 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 10303, 71 дол. США та 27 415, 93 грн. Боржник - ОСОБА_1 (а.с. 30, том 1).

Водночас, постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича від 30 липня 2020 року, у зв`язку з поданням стягувачем заяви про повернення виконавчого документу без виконання, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернуто стягувачу виконавчий лист Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 квітня 2020 року по справі №509/5565/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість у розмірі 103037, 11 дол. США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту - 274159, 33 грн. (а.с. 28, том 1).

При цьому, у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу від 30 липня 2020 року не вказується про стан виконання виконавчого документу (виконавчий лист Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 квітня 2020 року по справі №509/5565/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість у розмірі 103037, 11 дол. США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту - 274159, 33 грн.), що суперечить вимогам ч. 5 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», якою чітко визначено, що сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Позивач вказує, що приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем в межах виконавчого провадження №62234808 не було здійснено стягнення за виконавчим документом у будь-якій сумі.

Відповідач вказаних обставин не спростував.

Отже, за відсутності фактично стягнутої суми стягнення з боржника основної винагороди законом не передбачено.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2020 року по справі №260/801/19 навелений аналіз положення частин четвертої та п`ятої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів», за яким колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що питання розміру основної винагороди приватного виконавця залежить від суми фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі.

Пунктом 19 Порядку № 643 визначено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за своїм призначенням основана винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі.

Судом встановлено, що приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем в межах виконавчого провадження №62234808 сума заборгованості в примусовому порядку стягнута не була.

За таких обставин, враховуючи, що згідно положень статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункту 19 Порядку № 643, підставою для стягнення основної винагороди у межах виконавчого провадження є здійснення приватним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум та основна винагорода обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення винагороди приватного виконавця за здійснення виконавчого провадження №62234808.

Разом із тим, суд зазначає, що правомірність постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 02 червня 2020 року не є предметом спору у даній справі.

У межах розгляду даної справи суд надає оцінку правомірності діям приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. щодо відкриття виконавчого провадження від 30 липня 2020 року ВП № 62696772 та накладення арешту на майно боржника від 30 липня 2020 року ВП № 62696772.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання:

1) якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця;

2) в інших випадках, передбачених законом.

Як встановлено судом, станом на дату відкриття відповідачем виконавчого провадження № 62696772 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 62234808 від 02 червня 2020 року, виданої приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем, не існувало відомих відповідачу підстав, передбачених ч. 4 ст. 4 та ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Постанова про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 62234808 від 02 червня 2020 року, як окремий виконавчий документ, який підлягає виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», була чинною та вимагала від відповідача вчинення дій щодо відкриття виконавчого провадження, згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд відхиляє посилання позивача на те, що відповідачем допущено порушення п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» щодо не повернення виконавчого документу (постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 62234808 від 02 червня 2020 року) стягувачу, оскільки у даному випадку позивач говорить про рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року по справі № 509/5565/14-ц, а не постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП №62234808 від 02 червня 2020 року, яка була виконавчим документом у межах виконавчого провадження № 62696772.

Відповідно до п. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи спір судом встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 02 червня 2021 року по справі №509/5565/14-ц, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року - змінено в частині стягнення відсотків та пені, зменшено суму заборгованості з 103 037 (сто три тисячі тридцять сім) доларів 11 центів США до 76 569 (сімдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) доларів 12 центів США, з яких відсотки складають 7 132 (сім тисяч сто тридцять два) долара 77 центів США, а пеня 25 580 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 74 копійки.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 липня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. Визнано такими, що не підлягають виконанню, виконавчі листи, видані згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року у справі № 509/5565/14-ц.

06 жовтня 2020 року Одеським апеляційним судом відкрито провадження у справі №509/5565/14-ц за апеляційною скаргою AT "УкрСиббанк" на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 липня 2020 року про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року по справі №509/5565/14-ц, задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «УКРТЕХФІНАНС» (правонаступника Акціонерного товариства «УкрСиббанк») про відмову від апеляційної скарги. Апеляційне провадження - закрито.

Також судом встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 02 червня 2021 року по справі №509/5565/14-ц за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В., заінтересована особа АТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс», скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В., зацікавлена особа АТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» щодо винесення постанов та зобов`язання приватного виконавця повернути виконавчі документи стягувачу - залишено без задоволення.

Апеляційний суд зазначив: «Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що судом першої інстанції, не зважаючи на Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», видані виконавчі листи на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року (а.с. 13,16, 19 т. 1).

Представник АТ «Укрсиббанк» звернувся з заявами про прийняття виконавчих документів для виконання до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонову Г.В. (а.с. 31, 73, 96 т. 2).

На підставі виконавчих листів, в яких зазначено, що рішення суду набрало чинності 06 квітня 2020 року приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. 02 червня 2020 року відкриті виконавчі провадження ВП № 62234808, ВП №62241099, ВП № 62234218 (а.с. 14, 17, 20 т. 1).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що приватному виконавцю були надані для виконання виконавчі листи, в яких судом зазначена дата набуття чинності, стоїть підпис судді, який скріплено печаткою суду.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку про те, що отримавши виконавчий лист, в якому зазначено про набуття законної сили, виконавець констатувавши відповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону № 1404-VIII, у тому числі в частині настання строку набрання ним законної сили, не мав правових підстав для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання та в силу вимог закону був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що за таких обставин відсутні підстави вважати незаконними дії приватного виконавця, щодо не повернення виконавчих листів на підставі ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».».

Отже, виконавчий лист Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 квітня 2020 року по справі № 509/5565/14-ц, який був підставою відкриття виконавчого провадження виконавче провадження № 62234808, визнаний таким, що не підлягає виконанню лише 29 липня 2021 року.

Відтак, починаючи з 29 липня 2021 року здійснення виконавчого провадження №62696772 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди, є безпідставним.

У свою чергу, виконавче провадження № 62696772 відкрито з метою примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди за здійснення виконавчого провадження № 62234808 постановою від 30 липня 2020 року.

Під час судового розгляду справи, відповідачем подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича від 26 липня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 62696772 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а також припинення чинності арештів (а.с. 62-63, том 2).

Виконавче провадження № 62696772 закінчене у зв`язку з поверненням виконавчого документа без виконання на вимогу органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, а саме на підставі заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В., поданої 23 липня 2021 року, про повернення без виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 64, том 2).

Тобто, виконавче провадження № 62696772 закінчене ще до набрання законної сили судовим рішенням про визнання виконавчого листа Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 квітня 2020 року по справі № 509/5565/14-ц, який був підставою відкриття виконавчого провадження виконавче провадження № 62234808, таким, що не підлягає виконанню.

На підтвердження зняття арештів з майна позивача, накладеного постановами від 30.07.2020 року в межах виконавчого провадження № 62696772, відповідачем надано до суду Інформаційну довідку №276362025 від 23 вересня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вирішуючи даний спір суд виходить із того, що хоча права позивача і були порушені здійсненням щодо нього виконавчих дій на підстави виконавчого документа, що не набрав законної сили, однак вказані дії не виникли внаслідок протиправних дій відповідача, який, за встановлених судом обставин справи, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Загалом доводи позивача стосуються незаконності здійснення виконавчого провадження № 62234808 з примусового виконання виконавчого листа від 10 квітня 2020 року № 509/5565/14-ц, який видано до набрання законної сили рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року по справі № 509/5565/14-ц, що було окремим спором на розгляді Овідіопольського районного суду Одеської області, внаслідок якого виконавчий лист від 10 квітня 2020 року по справі № 509/5565/14-ц, визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Інших підстав для визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 року ВП № 62696772 та про арешт майна боржника від 30.07.2020 року ВП № 62696772, судом не встановлено.

Посилання позивача про порушення відповідачем вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо належного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження не впливають на правомірність прийняття цієї постанови та постанов про накладення арешту, оскільки хронологічно їх прийнято раніше ніж у відповідача виник обов`язок їх направлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 243-246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про визнання протиправними дій та скасування постанов - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_8 ).

Відповідач - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерій Миколайович (65082, м. Одеса, вул. Гоголя, 19, офіс. 1).

Суддя О.В. Глуханчук

.