Справа № 200/10362/21
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 вересня 2021 р. Справа №200/10362/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши позову заяву ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання протиправними дії щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації замість встановлених норм харчування за період проходження служби з 20 березня 2008 року по 19 квітня 2021 року, зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію замість встановлених норм харчування у розмірі вартості цих норм за період перебування на службі в органах Служби безпеки України з 20 березня 2008 року по 19 квітня 2021 року в тому числі за період участі в антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

Ухвалою суду від 18 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

01 вересня 2021 року до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.

Заява обґрунтована тим, що позивач був звільнений з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами, а саме необхідністю постійного стороннього догляду за хворою матір`ю та тільки 19 липня 2021 року отримав можливість зустрітись з адвокатом для узгодження правових питань щодо представництва в суді. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до суду довідку до акта огляду МСЕК № 780566, протокол узгодження правових питань щодо представництва за дорученням від 17 травня 2021 року №2021-1633105 та довідку Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.

Вирішуючи вказану заяву, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що наказом Служби безпеки України від 11 березня 2021 року №300-ОС/дск майор ОСОБА_1 був звільнений з військової служби на підставі підпункту «а» пункту 61 Положення, на підставі підпункту «г» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 19 квітня 2021 року.

За результатом розгляду рапорту позивача про виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування, відповідач листом від 26 квітня 2021 року № 78/2/15-1567нт, який, як зазначено у позовній заяві, отримано позивачем 26 квітня 2021 року, повідомив про відсутність законодавчих підстав для виплати такої компенсації, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги, суд приходить до висновку, що спірні відносини пов`язані з проходженням публічної служби.

За змістом статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частини третьої 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верхового суду від 18 березня 2021 року у справі №200/11827/19-а.

Суд не приймає посилання позивача на те, що у зв`язку з доглядом за хворою матір`ю він зміг зустрітись з адвокатом для узгодження правових питань лише 19 липня 2021 року, як на підставу для поновлення строку звернення до суду та зазначає, що судом встановлено, що даний адміністративний позов підписано та направлено до суду адвокатом Лінник В.В. 09 серпня 2021 року. Поряд з цим, матеріалами справи підтверджено, що довіреність на здійснення ОСОБА_2 представництва інтересів позивача була видана на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 2021-1633105 17 травня 2021 року, що свідчить наявність у представника позивача достатнього часу для звернення із даним позовом до суду.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що позовна заява підписана представником позивача, суд приходить до висновку, що позивач не навів мотивованих обґрунтувань та не надав до суду відповідних доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість звернення до суду у місячний строк з дня отримання листа відповідача від 26 квітня 2021 року № 78/2/15-1567кт, а тому підстави для поновлення строку звернення до суду із даним позовом відсутні.

Таким чином, станом на 21 вересня 2021 року позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до інформації з сайту https://track.ukrposhta.ua за трекінгом відправлення 000, 01 вересня 2021 року поштове відправлення (ухвала без руху від 18 серпня 2021 року) не було вручено під час доставки.

Враховуючи наведене та з огляду на те, що перебіг строку для усунення недоліків позовної заяви закінчився 17 вересня 2021 року, з урахуванням поштового перебігу, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 122, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали, а також документи, що додані позивачем до позовної заяви, надіслати позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Є.І. Грищенко