Справа № 640/701/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року м. Київ № 640/701/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "СІРЛЕС"
до Слобожанської митниці Держмитслужби
пропро визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРЛЕС» з позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби та просить суд:

- визнати протиправними дії Слобожанської митниці Держмитслужби щодо взяття проб (зразків) товарів, що перевозив транспортний засіб НОМЕР_1 /НОМЕР_3 відповідно до CMR 1319 від 04.12.2020, без прийняття вмотивованого письмового рішення керівником митного органу або його заступником;

- визнати протиправними дії Слобожанської митниці Держмитслужби щодо взяття проб (зразків) товарів, що перевозив транспортний засіб НОМЕР_2 /НОМЕР_4 відповідно до CMR 1230 від 23.11.2020, без прийняття вмотивованого письмового рішення керівником митного органу або його заступником;

- зобов`язати Слобожанську митницю Держмитслужби утриматися від здійснення взяття проб (зразків) товарів Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРЛЕС» без прийняття вмотивованого письмового рішення керівником митного органу або його заступником;

- стягнути на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 4204 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000,00 грн.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач вчинив протиправні дії щодо взяття проб (зразків) товарів, що перевозив транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_3 відповідно до CMR 1319 від 04.12.2020 та транспортний засіб НОМЕР_2 /НОМЕР_4 відповідно до CMR 1230 від 23.11.2020, а саме без прийняття вмотивованого письмового рішення керівником митного органу або його заступником. Крім того, ТОВ «СІРЛЕС» посилається на наявність в актах відомостей про рік, який не відповідає дійсності та печатки іншого органу.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній стверджує про правомірність своїх дій та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Слобожанською митницею Держмитслужби на території відділу митного оформлення «Центральний» митний пост «Суми» здійснено взяття проб (зразків) товарів, що перевозив транспортний засіб НОМЕР_1 /НОМЕР_3 відповідно до CMR 1319 від 04.12.2020, за наслідком чого складено акт про взяття проб (зразків) товарів від 14.12.2020 (далі - акт №1).

Також, митним органом Держмитслужби на території відділу митного оформлення «Центральний» митний пост «Суми» здійснено взяття проб (зразків) товарів, що перевозив транспортний засіб НОМЕР_2 /НОМЕР_4 відповідно до CMR 1230 від 23.11.2020 та складено акт про взяття проб (зразків) товарів від 14.12.2020 (далі - акт №2).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно із статтею 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Державна митна політика - це система принципів та напрямів діяльності держави у сфері захисту митних інтересів та забезпечення митної безпеки України, регулювання зовнішньої торгівлі, захисту внутрішнього ринку, розвитку економіки України та її інтеграції до світової економіки. Державна митна політика є складовою частиною державної економічної політики (ч. 1 ст. 5 МК України).

У відповідності до пунктів 21, 23, 24, 29 частини 1 статті 4 МК України митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами, а також автоматизованою системою митного оформлення з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Згідно із частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Положеннями частини 3 статті 248 МК України визначено, що для виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується автоматизована система митного оформлення, яка згідно з цим Кодексом в автоматичному режимі здійснює: 1) отримання митних декларацій та їх реєстрацію; 2) визначення переліку митних формальностей, обов`язкових для виконання за митною декларацією, залежно від типу митної декларації, митного режиму, особливостей, засобів і способів переміщення товарів через митний кордон України та з урахуванням результатів аналізу ризиків; 3) визначення необхідності участі посадової особи митного органу у виконанні митних формальностей за митною декларацією; 4) призначення посадової особи митного органу для виконання митних формальностей за митною декларацією; 5) надання декларанту інформації про стан обробки митної декларації, перелік митних формальностей, визначених обов`язковими для виконання за такою декларацією, та посадову особу митного органу, призначену для їх виконання (у разі її призначення).

Поряд з цим, частиною 4 статті 248 МК України регламентовано, що у разі якщо автоматизованою системою митного оформлення або посадовою особою митного органу за результатами застосування системи управління ризиками не визначено необхідності участі у виконанні митних формальностей щодо товарів і транспортних засобів комерційного призначення посадової особи митного органу, такі митні формальності виконуються автоматизованою системою митного оформлення в автоматичному режимі.

Інформація про виконання митних формальностей автоматизованою системою митного оформлення в автоматичному режимі в установленому порядку вноситься до єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України та передається декларанту або уповноваженій ним особі.

Згідно із частиною 1 статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; 2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); 3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; 4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств; 5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на митні органи; 6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем; 7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу; 9) пост-митний контроль.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч. 2 ст. 246 МК України).

Відповідно до положень статті 337 МК України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов`язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.

Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань митної справи.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затверджено наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672 (далі - Порядок №631), який розроблено відповідно до частини другої статті 246 Митного кодексу України (далі - Кодекс) з метою визначення порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, що подається митному органу на паперовому носії або як електронний документ.

Згідно із пунктом 1.2 розділу I Порядку №631 АСАУР - автоматизована система аналізу та управління ризиками; ПМО - підрозділ митного оформлення митного органу (митний пост, відділ, сектор), посадовими особами якого безпосередньо виконуються митні формальності при здійсненні митного оформлення товарів, що декларуються шляхом подання МД.

Відповідно до пунктів 1.3-1.5 розділу I Порядку №631 митні органи здійснюють митні формальності, передбачені цим Порядком, в зонах діяльності, визначених для таких митних органів.

Митні формальності, передбачені цим Порядком, виконуються за місцем розташування ПМО та/або спеціалізованого підрозділу, за винятком випадків, встановлених частиною сьомою статті 247 Кодексу.

Митні формальності, передбачені цим Порядком, виконуються одноосібно посадовою особою ПМО, призначеною для виконання митних формальностей за відповідною МД, згідно з пунктом 3.7 розділу III цього Порядку, крім випадків, передбачених пунктами 4.7 та 4.8 розділу VI цього Порядку.

Розділом II Порядку №631, серед іншого, визначено, що під час виконання митних формальностей, встановлених підпунктами 4.5.5, 4.5.6, 4.5.10 пункту 4.5 розділу IV цього Порядку, у разі необхідності подання додаткових документів чи відомостей про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару згідно з Кодексом інформація про це вноситься посадовою особою, що здійснює відповідну митну формальність, до розділу V Інформаційного аркуша із зазначенням документів чи відомостей, надання яких вимагається, посади, прізвища, ініціалів цієї посадової особи, дати та часу встановлення вимоги та засвідчується особистим підписом посадової особи.

Відповідно до підпункту 4.5.4 пункту 4.5 розділу IV Порядку №631 при здійсненні митного оформлення МД виконуються такі митні формальності, зокрема, контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР.

Аналіз наведеного дає суду підстави дійти до висновку, що контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР є митною формальністю, реалізація якої направлена на митне оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

В той же час, положення статті 361 МК України визначають, що управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Цілями застосування системи управління ризиками є: 1) запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань митної справи; 2) забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику); 3) забезпечення в межах повноважень митних органів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров`я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів; 4) прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.08.2015 за №1021/27466 затверджено Порядок здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю (далі - Порядок №684), який розроблено з метою забезпечення вибірковості митного контролю шляхом застосування системи управління ризиками, поліпшення ефективності роботи Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) під час митного контролю та/або митного оформлення за рахунок застосування методів управління ризиками, у тому числі аналізу ризиків із використанням інформаційних технологій.

Відповідно до пункту 12 розділу I Порядку №684 контроль із застосуванням СУР, що здійснюється відповідно до статті 337 Митного кодексу України, може бути автоматизованим, неавтоматизованим та комбінованим.

При здійсненні контролю із застосуванням СУР використовуються інструменти, зазначені у пункті 10 цього розділу.

Автоматизований контроль із застосуванням СУР здійснюється із використанням інформаційних технологій, у тому числі АСУР.

Неавтоматизований контроль із застосуванням СУР здійснюється у випадках, коли оцінка ризику у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів не може бути здійснена автоматизовано.

Комбінований контроль із застосуванням СУР полягає у поєднанні автоматизованого та неавтоматизованого контролю із застосуванням СУР.

Таргетинг належить до комбінованого контролю із застосуванням СУР.

При розробленні заходів з управління ризиками перевага надається автоматизованому та комбінованому контролю із застосуванням СУР.

Пунктом 14 розділу I Порядку №684 встановлено, що за результатами здійснення контролю із застосуванням СУР, в тому числі АСУР, у кожному конкретному випадку визначаються рівень ризику, а також відповідні йому форми та обсяги митного контролю, які підлягають виконанню органами доходів і зборів під час митного контролю, а саме: низький рівень, при якому за результатами застосування СУР не встановлюється необхідність здійснення митних формальностей; середній рівень, при якому встановлюється необхідність здійснення митних формальностей, не пов`язаних з митним оглядом (переоглядом) товарів і транспортних засобів; високий рівень, при якому встановлюється необхідність проведення митних формальностей, які, зокрема, передбачають здійснення митного огляду (переогляду) товарів і транспортних засобів.

За результатами здійснення контролю із застосуванням АСУР може здійснюватися інформування посадової особи митниці (митного поста) ДФС для подальшого прийняття рішення щодо необхідності проведення митних формальностей, що відповідають одному з вищезазначених рівнів ризику.

Митні формальності, зазначені у цьому пункті, визначаються згідно з Класифікатором митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року N 1011.

Судом встановлено, що перелік митних формальностей сформовано в автоматичному режимі програмно-інформаційним комплексом ЄАІС за ЕМД №UA807290/2020/031078 щодо товару, який перевозив транспортний засіб НОМЕР_2 /НОМЕР_4 відповідно до CMR 1230 від 23.11.2020, яким, в свою чергу є митна процедура - 905-3 Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Аналогічні митні процедури (митні формальності) сформовані за ЕМД №UA807290/2020/031096 щодо товару, який перевозив транспортний засіб НОМЕР_1 /НОМЕР_3 відповідно до CMR 1319 від 04.12.2020.

Так, обґрунтовуючи протиправність дій митного органу щодо Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД за відповідними ЕМД позивач зазначає, що вмотивованого письмового рішення керівником митного органу або його заступником в частині здійснення таких митних процедур прийнято не було.

Суд критично ставиться до наведених доводів мотивуючи це наступним.

Положеннями частин 1-2 статті 356 МК України регламентовано, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: 1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 2) перевірки задекларованої митної вартості товарів; 3) встановлення країни походження товарів; 4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; 5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; 6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.

Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (ч. 17 ст. 367 МК України).

У відповідності до частин 1, 2 статті 547 МК України митний пост є митним органом, який входить до складу митниці як структурний підрозділ і в зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи.

Зони діяльності митних постів визначаються положеннями про ці пости.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу, яким, серед іншого, є митний пост на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника, за наслідком чого складається акт про взяття проб (зразків) товарів.

Судом встановлено, що взяття проб (зразків) товарів, що перевозив транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_3 відповідно до CMR 1319 від 04.12.2020 та транспортний засіб НОМЕР_2 /НОМЕР_4 відповідно до CMR 1230 від 23.11.2020, здійснено на підставі службової записки «Щодо формування переліку митних процедур під час застосування АСУР» від 14.12.2020 головного державного інспектора відділу митного оформлення «Центральний» митного поста «Суми» Віталія Свинаренко та на підставі службової записки «Щодо формування переліку митних процедур під час застосування АСУР» від 14.12.2020 головного державного інспектора відділу митного оформлення «Центральний» митного поста «Суми» Світлани Колдомасової (тут і надалі - службові записки).

На вказані службові записки накладені резолюції начальника митного поста «Суми» Юрія Рожнова «До виконання згідно МКУ» 14.12.2020.

В той же час, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №55 затверджено Типову інструкцію з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади (далі - Типова інструкція), яка встановлює вимоги щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними у паперовій формі Секретаріатом Кабінету Міністрів України, центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями, що належать до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (далі - установи).

Згідно із пунктом 38 Типової інструкції резолюція є основною формою реалізації управлінських доручень у письмовій формі, що передбачає постановку конкретного завдання, визначення його предмета, мети, строку та відповідальної за виконання особи, що викладена у вигляді напису на документі.

Суд відмічає, що положеннями частини 2 статті 356 МК України не визначено форму рішення керівника митного органу (доручення, резолюція тощо). В той же час, безпосередньо резолюція є основною формою управлінських доручень у письмовій формі.

З урахуванням наведеного суд вважає, що взяття проб (зразків) товарів ТОВ «СІРЛЕС» здійснено митним органом в порядок та спосіб встановлений законом, а тому доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Що ж стосується посилань ТОВ «СІРЛЕС» на невідповідність актів встановленій формі, зокрема, щодо року складання таких актів та проставлення печатки іншого митного органу, суд зверне увагу на наступне.

Відповідно до частини 17 статті 356 МК України про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 №1058 затверджено форму акту взяття проб (зразків) товарів.

Наказом Державної фіскальної служби України «Про особисте митне забезпечення посадових осіб митниць» від 27.11.2014 №332 затверджені зразки особистого митного забезпечення та Порядок видачі, вилучення, зберігання, обліку та використання особистого митного забезпечення (далі - ОМЗ) посадових осіб митниць ДФС, в якому у п.1.3 визначено:

ОМЗ типів 1 і 2 складається із універсального дата-штампа зі спеціальним барабаном та матриці розміром 45 х 24 мм.

Спеціальний барабан містить елементи з символами та цифрами:

перший елемент - символи ">" та "<", які вказують на напрямок переміщення товарів та транспортних засобів (відповідно на ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України та вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України);

другий, третій, четвертий, п`ятий, шостий та сьомий елементи містять цифри та призначені для відображення поточного дня, місяця та року у форматі дд, мм, рр;

восьмий та дев`ятий символи рядка містять цифри та відведені для ступеня захисту від підробок, які змінюються посадовою особою митниці, за якою закріплене ОМЗ, відповідно до листа Державної фіскальної служби України за підписом Голови ДФС України або його заступника згідно з розподілом функціональних обов`язків.

Таким чином, суд вважає помилковим твердження позивача, що восьмий та дев`ятий символи рядка ОМЗ відображають поточний рік, адже останні вказують на ступінь захисту від підробок (02 в даному випадку).

Крім того, позивач зазначає, що «печатка належить Сумській митниці ДФС, хоча орган, що здійснив взяття проб (зразків) товарів 1.12.2020 грудня є Слобожанська митниця Держмитслужби» і робить висновок, що така печатка не підтверджує оригінальність актів про взяття проб (зразків) товарів від 14.12.2020, оскільки вона належить Сумській митниці ДФС.

Суд відхиляє зазначені доводи позивача, адже наказом Державної митної служби України від 04.12.2019 №45 «Про використання особистого митного забезпечення посадовими особами митниць Держмитслужби» врегульовано питання стосовно використання посадовими особами митниць Держмитслужби особистого митного забезпечення посадових осіб митниць ДФС.

Так, зокрема, пунктом 1 вказаного наказу встановлено, що до окремого розпорядження забезпечити використання посадовими особами митниць Держмитслужби під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів особистого митного забезпечення посадових осіб митниць ДФС (особистої номерної печатки (тип 1), штампу «Під митним контролем» (тип 2) та спеціального пломбіру з пуансонами (тип 3).

Наведене в сукупності свідчить про необґрунтованість доводів ТОВ «СІРЛЕС» в цій частині.

Що ж стосується зазначення в актах мети взяття проб (зразків) товарів, яка на думку позивача, не відповідає вимогам частини 1 статті 356 МК України суд вкаже наступне.

Як вже було зазначено судом вище, частина 1 статті 356 МК України регламентує, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: 1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 2) перевірки задекларованої митної вартості товарів; 3) встановлення країни походження товарів; 4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; 5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; 6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

В актах вказано мету взяття проб (зразків) товарів - для проведення досліджень в митній лабораторії.

Суд зазначає, що положення частини 1 статті 356 МК України передбачає, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється для встановлення визначальних характеристик певних обставин. Натомість, форма акта не передбачає дублювання таких визначальних характеристик в розділі «мета взяття проб (зразків) товарів» акту.

В даному випадку суд не вбачає підстав для висновку про допущення протиправності дій митного органу в частині порушення процедури взяття проб (зразків) товарів, яка полягає у зазначені ним мети відбору - для проведення досліджень в митній лабораторії.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Наведе в сукупності дає суду підстави дійти до висновку, що відповідач при взятті проб (зразків) товарів, що перевозив транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_3 відповідно до CMR 1319 від 04.12.2020 та транспортний засіб НОМЕР_2 / НОМЕР_4 відповідно до CMR 1230 від 23.11.2020 діяв в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень, що, в свою чергу, виключає наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача в цій частині.

Як наслідок відсутні підстави для вирішення позовних вимог в частині зобов`язання митного органу утриматися від вчинення відповідних дій, з огляду на їх похідний характер.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат, у тому числі витрат, понесених на правничу допомогу.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРЛЕС» (02094, м. Київ, проспект Юрія Гагаріна, б. 14, ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, Харківська область, м. Харків, вул. Короленка, б. 16Б, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева