Справа № 540/2455/21
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2455/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 07.04.2021 р. № 000027590 та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі - відповідач), в якій просить:

- скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну оплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.04.2021 р. № 000027590;

- зобов`язати відповідача зменшити загальний борг на суму 12367,87 грн., що складається з повторно нарахованої суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік (в розмірі 8448 грн.), та застосованих до цієї суми штрафні санкції (в розмірі 1689,60 грн.) і пені (в розмірі 2230,27 грн.).

Позовні вимоги мотивує тим, що при поданні звітності до податкового органу по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік позивачем помилково не вказано, що зареєстрований фізичною особою-підприємцем, яка обрала спрощену систему оподаткування. Податковим органом вказаний звіт прийнято без зауважень та його не повідомлено про наявність невідповідностей. За результатами річної звітності 09.02.2018 р. позивачу повторно нараховано єдиний внесок за 2017 рік в сумі 8448 грн., як фізичній особі-підприємцю на загальній системі оподаткування. Таким чином, відбулось подвійне нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік. Вказує, що за несплату повторно нарахованої суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік відповідачем протягом 2018-2020 років накладено штрафні санкції і пеня, про що прийнято рішення від 07.04.2021 р. № 000027590.

Ухвалою від 04.06.2021 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 22.06.2021 р. продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивач усунув недоліки позовної заяви та ухвалою від 24.06.2021 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

12.07.2021 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що на підставі даних ІКП позивача з ЄСВ встановлено факт несвоєчасної сплати зобов`язань з ЄСВ та винесено оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій в сумі 1689,60 грн. та нарахування пені в розмірі 2230,27 грн. Крім того, зобов`язання з ЄСВ за 2017 рік в сумі 8448 грн. нараховано позивачем самостійно, а тому є узгодженим.

Ухвалою від 13.07.2021 р. здійснено заміну первісного відповідача на належного - відокремлений підрозділ Державної податкової служби України - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73022, м.Херсон, пр.Ушакова, 75, код ЄДРПОУ ВП 43995495).

14.07.2021 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог.

Частиною 5 статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 04.08.1998 р.

З 01.01.2012 р. позивачем обрано спрощену систему оподаткування, ставка єдиного податку - 5 %, про що свідчить свідоцтво платника єдиного податку від 18.06.2012 р. серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ІКП з ЄСВ позивачу за 2017 рік здійснено нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 8448 грн., а саме: 19.04.2017 р. за І квартал 2017 року у сумі 2112 грн., 19.07.2017 р. за ІІ квартал 2017 року у сумі 2112 грн., 19.10.2017 р. за ІІІ квартал 2017 р. у сумі 2112 грн., 19.01.2018 р. за ІV квартал 2017 року у сумі 2112 грн.

05.01.2018 р. позивачем до податкового органу подано звіт про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік, де визначено суму нарахованого єдиного внеску в сумі 8448 грн., як фізичній особі-підприємцю на загальній системі оподаткування, яку 09.02.2018 р. відображено у ІКП з ЄСВ.

12.10.2018 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 5031074 про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за власним рішенням.

Згідно ІКП з ЄСВ станом на 31.09.2018 р. сума недоїмки склала 28785,61 грн.

Позивачем 31.10.2018 р. сплачено 24871,25 грн., у зв`язку з чим сума недоїмки станом на 31.10.2018 р. становила 5871,54 грн.

02.11.2018 р. ОСОБА_1 сплатив 5871,54 грн. недоїмки з єдиного внеску.

11.11.2020 р. відповідачем винесено рішення № 000016680, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавчо встановленого терміну сплати єдиного внеску за ІІ-ІІІ квартали 2014 року, І-ІV квартали 2015 року, І-ІV квартали 2016 року, І-ІV квартали 2017 року, І-ІІІ квартали 2018 року застосовано штраф у розмірі 6590,15 грн. та нараховано пеню у розмірі 13993,04 грн.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Згідно рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 18.12.2020 р. № 35697/6/99-00-06-03-01-06, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.11.2020 р. № 000016680 ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі скасовано та відкликано з дня прийняття такого рішення, а скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі винести та направити нове рішення, згідно вимог чинного законодавства.

22.02.2021 р. ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі винесено рішення № 00009920, відповідно до якого на ФОП ОСОБА_1 за період з 22.07.2014 р. по 31.12.2014 р. застосовано штраф в розмірі 10 % суми недоїмки, а саме 141,58 грн., за період з 01.01.2015 р. по 02.11.2018 р. в розмірі 20 % суми недоїмки, а саме 6448,57 грн., нараховано пеню в розмірі 13993,04 грн.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Згідно рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 02.04.2021 р. № 1950/П/99-00-06-02-01-09, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.02.2021 р. № 00009920 ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі скасовано та відкликано з дня прийняття такого рішення, а скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі винести та направити нове рішення, згідно вимог чинного законодавства.

07.04.2021 р. контролюючим органом винесено рішення № 000027590, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_1 за період з 22.07.2014 р. по 21.10.2014 р. застосовано штраф в розмірі 10 % суми недоїмки, а саме 141,58 грн., за період з 21.04.2015 р. по 02.11.2018 р. в розмірі 20 % суми недоїмки, а саме 6448,57 грн., нараховано пеню в розмірі 13993,04 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Відповідно до рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 30.04.2021 р. № 3041/П/99-00-06-02-09 питання, порушене у скарзі від 16.04.2021 р. є фактично повторним та вже вирішено по суті у розумінні п.7 розділу І Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.02.2016 р. № 178/28308, а тому не підлягає розгляду ДПС.

На переконання позивача, відбулось подвійне нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік (як фізичній особі-підприємцю, що перебуває на спрощеній системі оподаткування в сумі 8448 грн. та як фізичній особі-підприємцю, що перебуває на загальній системі оподаткування в сумі 8448 грн.), у зв`язку з чим нараховано штраф в розмірі 1689,60 грн. та пеню в розмірі 2230,27 грн., а тому ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VI (далі - Закон № 2464, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 2464 у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

- єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

- мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця;

- недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ст.4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (п.4).

Частиною 1 статті 7 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок нараховується, серед іншого:

- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п.2);

- для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п.3).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону № 2464 єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Частиною 8 статті 9 Закону № 2464 визначено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

У разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок податкового органу (п.1 ч.10 ст.9 Закону № 2464).

Відповідно до ч.11 ст.9 Закону № 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частиною 10 статті 25 Закону № 2464 передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно п.2 ч.11 ст.25 Закону № 2464 податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" мінімальну заробітну плату з 1 січня 2017 року установлено у місячному розмірі на рівні 3200 гривень.

Отже, розмір мінімального страхового внеску у 2017 році становив 704 грн. на місяць (3200 грн. х 22 %), 2112 грн. на квартал (704 грн. х 3), 8448 грн. на рік (2112 грн. х 4).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 р. № 435 (далі - Порядок № 435 в редакції станом на момент подання позивачем вищевказаного звіту), фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом.

Звітним періодом є календарний рік.

Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою № Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми "початкова".

Згідно з пунктами 10, 11 Розділу ІV Порядку № 435 фізичні особи-підприємці, крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт згідно з таблицею 1 додатка 5 до цього Порядку.

Фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт згідно з таблицею 2 додатка 5 до цього Порядку.

Судом встановлено, що позивач відповідно до свідоцтва платника єдиного податку від 18.06.2012 р. серії А № 747386 як фізична особа-підприємець у 2017 році перебував на спрощеній системі оподаткування, у зв`язку з чим повинен був сплатити ЄСВ у такому розмірі та у такі строки:

- за І квартал 2017 року у розмірі 2112 грн. не пізніше 20.04.2017 р.;

- за ІІ квартал 2017 року у розмірі 2112 грн. не пізніше 20.07.2017 р.;

- за 3 квартал 2017 року у розмірі 2112 грн. не пізніше 20.10.2017 р.;

- за 4 квартал 2017 року у розмірі 2112 грн., не пізніше 20.01.2018 р.

Згідно ІКП з ЄСВ ОСОБА_1 контролюючим органом нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік у сумі 8448 грн., а саме:

- 19.04.2017 р. - 2112 грн. за І квартал 2017 року;

- 19.07.2017 р. - 2112 грн. за ІІ квартал 2017 року;

- 19.10.2017 р. - 2112 грн. за ІІІ квартал 2017 року;

- 19.01.2018 р. - 2112 грн. за ІV квартал 2017 року.

В подальшому позивачем 05.01.2018 р. подано до контролюючого органу Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік за формою згідно таблиці 1 додатку 5 Порядку за 2017 рік, де визначено суму нарахованого єдиного внеску в розмірі 8448 грн. як фізичній особі-підприємцю на загальній системі оподаткування.

Тобто, ОСОБА_1 помилково не зазначено у Звіті що він перебуває на спрощеній системі оподаткування.

09.02.2018 р. контролюючим органом відображено показники Звіту в ІКП по ЄСВ позивача, а саме внесено нарахування у сумі 8448 грн.

Таким чином, відбулось подвійне нарахування єдиного внеску позивачу: як фізичній особі підприємцю, що перебуває на спрощеній системі оподаткування за 2017 рік (обов`язковий мінімальний розмір страхового внеску); та як фізичній особі-підприємцю, що перебуває на загальній системі, що самостійно визначені позивачем відповідно до Таблиці 1 додатку 5 Порядку в сумі 8448 грн.

Вказаний факт не заперечується відповідачем у поданому до суду відзиві на позовну заяву, однак контролюючий орган вказує на те, що сума єдиного внеску за 2017 рік у сумі 8448 грн. визначена позивачем самостійно у поданому до контролюючого органу Звіті, а тому є узгодженою.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що самостійно задекларована ОСОБА_2 сума 8448 грн. є узгодженою, між тим звертає увагу на те, що самостійне нарахування відповідачем позивачу єдиного внеску за 2017 рік у сумі 8448 грн. щоквартально по 2112 грн. 19.04.2017 р., 19.07.2017 р., 19.10.2017 р., 19.01.2018 р. та відображення 09.02.2018 р. в ІКП з ЄСВ зазначеної у Звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік суми єдиного внеску у розмірі 8448 грн. призвело до подвійного нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача та ДПС України із заявами, а саме: 14.01.2021 р. з повідомленням (заявою) про помилково нараховані та/або безпідставно стягнуті суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами та підприємцями; 22.03.2021 р. із заявою щодо визнання нечинним невірно поданого Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску; 22.04.2021 р. із зверненням (заявою); 23.03.2021 р. із заявою про помилково нараховану суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 23.04.2021 р. зі скаргою (заявою) про вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.04.2021 р. № Ф-11615-13, в яких просив внести відповідні зміни до ІКП та виключити повторно нараховану суму єдиного внеску за 2017 рік у розмірі 8448 грн.

Однак заяви з цього питання залишилися поза увагою відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами позивача про протиправність подвійного нарахування та сплати ЄСВ за 2017 рік у сумі 8448 грн.

З відомостей ІКП з ЄСВ слідує, що подвійна сума єдиного внеску у розмірі 8448 грн. увійшла в загальну суму недоїмки станом на 31.09.2018 р. у розмірі 28785,61 грн. та була сплачена позивачем 31.10.2018 р. Внаслідок несвоєчасної сплати даної суми єдиного внеску (8448 грн.) відповідачем згідно наданого розрахунку (а.с.103) до позивача застосовано штрафні санкції за порушення строків сплати на 264 дні за період з 10.02.2018 р. по 31.10.2018 р. у розмірі 1689,60 грн. (20 %) та нараховано пеню у розмірі 2230,27 грн. за прострочення з 10.02.2018 р. по 31.10.2018 р. відповідно до рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.04.2021 р. № 000027590.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність подвійного нарахування та сплати ОСОБА_1 єдиного внеску за 2017 рік у сумі 8448 грн., то і рішення від 07.04.2021 р. № 000027590 в частині застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 1689,60 грн. та нарахування пені у сумі 2230,27 грн. підлягає скасуванню.

В той же час рішення від 07.04.2021 р. № 000027590 в частині застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 141,58 грн. (10 %) за період з 22.07.2014 р. по 21.10.2014 р. та у розмірі 4758,97 грн. (20 %) за період з 21.04.2015 р. по 02.11.2018 р. (6448,57 грн. - 1689,60 грн.), а також нарахування пені у розмірі 11762,77 грн. (13993,04 грн. - 2230,27 грн.) є правомірним та не підлягає скасуванню, так як вказані штрафні санкції та пеня стосуються не подвійної сплати позивачем єдиного внеску за 2017 рік у розмірі 8448 грн. Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив жодних чином не обґрунтовує протиправність рішення від 07.04.2021 р. № 000027590 в цій частині, однак просить скасувати вказане рішення повністю. Між тим, правомірність нарахування штрафних санкцій у розмірі у розмірі 141,58 грн. (10 %) за період з 22.07.2014 р. по 21.10.2014 р. та у розмірі 4758,97 грн. (20 %) за період з 21.04.2015 р. по 02.11.2018 р., а також нарахування пені у розмірі 11762,77 грн. повністю підтверджується даними ІКП з ЄСВ ОСОБА_1 та наданим відповідачем розрахунком (а.с.103).

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зменшити загальний борг на суму 12367,87 грн., що складається з повторно нарахованої суми ЄСВ за 2017 рік в розмірі 8448 грн. та застосованих до цієї суми штрафних санкцій в розмірі 1689,60 грн. і пені в розмірі 2230,27 грн., суд зазначає наступне.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016 р. та зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 751/28881 від 20.05.2016 р. (далі - Порядок № 422).

Згідно пункту 1 Розділу І Порядку № 422 інтегрована картка платника (далі - ІКП) це - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем впровадження нових операцій та/або показників. Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП. Усі вартісні облікові операції та облікові показники в ІКП проводяться у гривнях з двома десятковими знаками. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій. В ІКП на дату проведення кожної облікової операції підбиваються підсумки за всіма її графами.

Пунктом 5 розділу І Порядку № 422 визначено, що контроль достовірності первинних показників за єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень. Дії працівників органів ДФС під час відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії. При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу 2 Порядку № 422 з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки "платник відсутній в реєстрі"; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом "платежі до з`ясування"; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

Аналіз зазначених положень Порядку № 422 свідчить, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює наявність матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, відповідно належним способом захисту порушеного права позивача є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії з відображення/коригування у інтегрованій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 р. у справі № 805/4374/15-а.

При цьому, суд зазначає, що у разі необхідності виключення повторно нарахованої суми єдиного внеску за 2017 рік у розмірі 8448 грн. та часткового скасування рішення від 07.04.2021 р. № 000027590 в частині застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 1689,60 грн. та нарахування пені у сумі 2230,27 грн., контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування в інтегрованій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що належним способом поновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити коригування даних в ІКП ОСОБА_1 з ЄСВ шляхом виключення самостійно нарахованої суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік у розмірі 8448 грн. та застосованої до цієї суми штрафних санкцій у розмірі 1689,60 грн. та нарахованої пені у розмірі 2230,27 грн.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

ОСОБА_1 оскаржувалося рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 07.04.2021 р. № 000027590 на загальну суму 20583,19 грн., а тому розмір судового збору становить 908 грн.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та часткове скасування даного рішення на суму 3919,87 грн., що складає 19,04 % від заявлених вимог ((3919,87 грн. х 100 %) : 20583,19 грн.), у зв`язку з чим з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 172,88 грн. ((908 грн. х 19,04 %) : 100 %).

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73022, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, код ЄДРПОУ ВП 43995495) про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 07.04.2021 р. № 000027590 та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 07.04.2021 р. № 000027590 в частині застосування штрафних санкцій за період з 21.04.2015 р. по 02.11.2018 р. у сумі 1689,60 грн. та нарахування пені в сумі 2230,27 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73022, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, код ЄДРПОУ ВП 43995495) здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) з єдиного соціального внеску, що сплачується фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами які провадять незалежну професійну діяльність, шляхом виключення самостійно нарахованої суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік у розмірі 8448 грн. та застосованої до цієї суми штрафних санкцій у розмірі 1689,60 грн. та нарахованої пені у розмірі 2230,27 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73022, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, код ЄДРПОУ ВП 43995495) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 172 (сто сімдесят дві) грн. 88 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 111060000