Справа № 500/3838/21
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3838/21

22 вересня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кривої І.І.,

представника відповідача Філіпович Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.04.2021 №1653/03-16, про відмову зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 18.07.1986 по 01.04.2000;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії згідно пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 18.07.1986 по 31.03.2000 у колгоспі «Прогрес» та колгоспі імені ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_1 у зв`язку з досягненням віку 55 років, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про підтвердження стажу роботи. Проте відповідач своїм рішенням про результати розгляду заяви від 18.04.2021 №1563/03-16 відмовив позивачу в підтверджені пільгового стажу для призначення пенсії.

Так, відповідачем не підтверджено період роботи трактористом з 18.07.1986 по 01.04.2000 (позивач прийнятий на роботу в колгосп «Прогрес» і в подальшому переведений в колгосп імені ОСОБА_2 ) у зв`язку з тим, що записи в книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспника не завірені печатками господарства, на титульних сторінках книг обліку трудового стажу не зазначено для якої категорії вони заведені, а у перевірених відомостях про заробітну плату не вказана посада.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, оскільки вказаний період роботи позивача трактористом, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (з 18.07.1986 по 31.03.2000) підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.

Крім того, відповідачем здійснено перевірку пільгового стажу роботи ОСОБА_1 25.02.2021 у селі Полівці, за результатами якої актом №550 підтверджено вказані у довідках періоди роботи позивача трактористом та кількість відпрацьованих людино-днів. Розбіжностей між даними, вказаними в довідках не виявлено.

Додатково, на підтвердження періоду роботи трактористом за вказаний період, до заяви про підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, позивачем пред`явлено записи з книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспника, якими також підтверджується робота ОСОБА_1 трактористом, вказані кількість відпрацьованих людино-днів та суму нарахованої заробітної плати.

Однак комісією дані записи не взяті до уваги для підтвердження стажу. При цьому позивач стверджує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи довідці. Відсутність тих чи інших підписів відповідальних працівників чи неточного ведення книг обліку не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з пільгового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

З огляду на викладене вважає, що оскаржуване рішення порушує його право на соціальний захист та просить зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період роботи з 18.07.1986 по 31.03.2000 у колгоспі «Прогрес» та колгоспі імені ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 12.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено у справі судове засідання на 03.08.2021.

27.07.2021 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнає та вказує, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 18.07.1986 прийнятий на роботу трактористом в колгосп «Прогрес». З 26.08.1988 переведений у колгосп ім. Івана Франка, займана посада не зазначена. З 01.04.2000 у зв`язку з реструктуризацією ААГ ім. Івана Франка переведений в ПАП «Полівці».

Відомості щодо виконання заявником трудової участі за період роботи в зазначених господарствах в трудовій книжці відсутні.

Відповідно до довідки Білобожницької сільської ради від 17.03.2021 №122 колгосп «Прогрес» в 1988 році перейменовано на колгосп ім. Івана Франка згідно протоколу від 26.08.1988 №16. У 1992 році колгосп ім. Івана Франка реорганізовано в ААГ ім. Івана Франка (протокол загальних зборів колгоспників від 01.04.1992 №3).

Документи ліквідованих господарств знаходяться на зберіганні в Білобожницькій сільській раді згідно розпорядження голови Чортківської РДА від 23.07.2010 №490.

Згідно довідок Білобожницької сільської ради від 09.02.2021 №46 та від 09.02.2021 №47, виданих на підставі книг трудового стажу та заробітку колгоспника, ОСОБА_1 працював з липня 1986 року по 26.09.1988 в колгоспі «Прогрес» та з 27.09.1988 по 31.03.2000 в колгоспі ім. Івана Франка трактористом.

В представленій на розгляд комісії копії книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника (без назви господарства) є відомості про роботу ОСОБА_1 з 1986 по 2000 трактористом. Записи в книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспника не завірені печатками господарства для підтвердження достовірності зазначених даних.

Головним управлінням проведено перевірку первинних документів (книг обліку трудового стажу і заробітку колгоспника та книг обліку розрахунків по оплаті праці), які знаходяться на зберіганні в Білобожницькій сільській раді.

Облік трудового стажу за період роботи в колгоспі «Прогрес», колгоспі ім. Івана Франка вівся в книзі обліку трудового стажу (пронумерована, не прошнурована) на титульній сторінці якої не зазначено для якої категорії працівників вона заведена. На сторінці 127 даної книжки є відомості про роботу ОСОБА_1 з 1986 року по 2000 рік трактористом.

Нарахування заробітної плати за весь період роботи в господарствах проведено в книгах обліку розрахунків по оплаті праці, на титульних сторінках яких не зазначено для якої категорії працівників вони заведені. У перевірених відомостях про заробітну плату посада не вказана.

В ході перевірки інших документів, які б підтверджували факт роботи на посаді тракториста не представлено. Протоколи засідання правління та членів колгоспу відсутні.

Таким чином, на переконання представника відповідача, документами поданими на розгляд комісії, та актом перевірки первинних документів не підтверджено факт роботи позивача на посадах та роботах, які зараховуються до стажу роботи, що дають право на пенсію відповідно до підпункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити (а.с.48-50).

03.08.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій останній наголошує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому звертає увагу, що у трудовій книжці позивача містяться всі необхідні записи про його роботу трактористом у період з 18.07.1986 спочатку в колгоспі «Прогрес», а з 26.08.1988 в колгоспі імені ОСОБА_2 до 31.03.2000 включно.

З огляду на вказане просить позовні вимоги задовольнити повністю (а.с.66).

09.08.2021 від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшли додаткові пояснення, у яких представник відповідача вказує, що позивач 23.03.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про підтвердження стажу роботи, на що Комісією з питань підтвердження стажу роботи винесено рішення про результати розгляду даної заяви від 18.04.2021 №1653/03-16. ОСОБА_1 не звертався до Головного управління із заявою про призначення пенсії.

Також стверджує, що показаннями не менше 2 свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі, підтверджується лише звичайний трудовий стаж, а для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про виклик свідків (а.с.68-69).

Ухвалами суду від 03.08.2021, 12.08.2021 розгляд справи відкладався за клопотаннями учасників справи.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні 22.09.2021 позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та відзиві на позов, просили позов задовольнити повністю. ОСОБА_1 пояснив, що всю трудову діяльність працював у колгоспі, сільськогосподарських підприємствах за професією тракториста, в спірні періоди роботи був постійно задіяний у процесі сільськогосподарського виробництва.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнала з мотивів, наведених у відзиві на позов та додаткових поясненнях, просила у позові відмовити.

Також у судовому засіданні 22.09.2021 були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо обставин, які є предметом доказування у цій справі, - займаної посади (виконуваної роботи) позивачем у спірні періоди.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, допитавши свідків, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), після досягнення віку 55 років (22.03.2021), 23.03.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до якої додав відповідні документи на підтвердження пільгового стажу роботи (а.с.79-80).

У відповідь на вказану заяву позивачу листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19.04.2021 надіслано рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.04.2021 №1653/03-16, яким ОСОБА_1 відмовлено в підтвердженні пільгового стажу для призначення пенсії згідно підпункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період роботи з 18.07.1986 по 01.04.2000 (а.с.8, 9-10).

В оскаржуваному рішенні, зокрема, вказано, що в представленій на розгляд комісії копії книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника (без назви господарства) є відомості про роботу ОСОБА_1 з 1986 по 2000 - трактористом. Записи в книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспника не завірені печатками господарства для підтвердження достовірності зазначених даних.

Інших первинних документів позивачем не представлено.

Проведено перевірку первинних документів (книг обліку трудового стажу і заробітку колгоспника та книг обліку розрахунків по оплаті праці), які знаходяться на зберіганні в Білобожницькій сільській раді.

Облік трудового стажу за період роботи в колгоспі «Прогрес», колгоспі ім. Івана Франка вівся в книзі обліку трудового стажу (пронумерована, не прошнурована), на титульній сторінці якої не зазначено для якої категорії працівників вона заведена. На сторінці 127 даної книжки є відомості про роботу ОСОБА_1 з 1986 року по 2000 рік трактористом.

Нарахування заробітної плати за весь період роботи в господарствах проведено в книгах обліку розрахунків по оплаті праці, на титульних сторінках яких не зазначено для якої категорії працівників вони заведені. У перевірених відомостях про заробітну плату посада не вказана.

В ході перевірки інших документів, які б підтверджували факт роботи на посаді тракториста, не представлено. Протоколи засідання правління та членів колгоспу відсутні.

Облік робочого часу та заробітної плати у колгоспах вівся по 2-х видах книг: книги обліку праці і розрахунків з членами колгоспу (порічні) та книги трудового стажу. Щорічні книги обліку праці і розрахунків з членами колгоспу велись за категоріями колгоспників (адмінперсонал, механізатори, доярки і ін.), в них кожного місяця вносились записи про кількість відпрацьованих людино-днів та суму нарахованої заробітної плати. В кінці року ці дані підсумовувались і переносились в книги трудового стажу. Тому саме щорічні книги обліку праці і розрахунків з членами колгоспу можуть вважатися первинними документами, що підтверджують стаж роботи.

Таким чином, документами поданими на розгляд комісії та актом перевірки первинних документів не підтверджено факт роботи заявника на посадах та роботах, які зараховуються до стажу роботи, які дають право на пенсію відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.9-10).

Позивач не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно з пунктом в частини першої статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи:

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років.

Аналогічні умови призначення пенсії трактористам-машиністам на пільгових умовах визначені пунктом 3 частини другої статті 114 Закону №1058-IV.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №7. Так до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Трактористи-машиністи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених наведених вище умов. Трактористам-машиністам, постійно зайнятим на причіпних і стаціонарних установках і агрегатах, пенсії призначаються на загальних підставах. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону N 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Отже, законодавець передбачив зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі і визначив для цього певні умови та порядок. Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном (пункт 20 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Також якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач відмовив ОСОБА_1 в підтвердженні пільгового стажу за період його роботи з 18.07.1986 по 31.03.2000 в колгоспі «Прогрес» та колгоспі імені ОСОБА_2 через відсутність первинних документів, які б підтверджували факт роботи позивача на посаді тракториста, що в подальшому вплине на можливість призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Предметом доказування у цій справі є наявність обставин, які підтверджують факт роботи позивача у спірний період саме трактористом, тобто за професією і виконуваною роботою, що дають право на пенсію на пільгових умовах відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.9-10).

Судом встановлено, що відповідно до диплому серії НОМЕР_1 , виданого 20.07.1984, ОСОБА_1 з 01.09.1981 по 19.07.1984 навчався в Товстенському середньому СПТУ-2 Тернопільської області за професією - тракторист-машиніст (а.с.17).

Згідно з відомостями військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 18.06.1984 Заліщицьким районним військовим комісаріатом Тернопільської області, ОСОБА_1 був призваний на військову службу 19.06.1984 по 17.05.1986, основна цивільна спеціальність тракторист-машиніст, шофер (а.с.18).

У 1984 році відповідно до свідоцтва № НОМЕР_3 ОСОБА_1 проходив навчання по програмі підготовки водії транспортних засобів категорії «С», про що видано 26.04.1984 посвідчення серії НОМЕР_4 Чортківським МРЕО Тернопільської області (а.с.31).

Відповідно до виданого 18.03.1988 атестату №292, позивач з 08.02.1988 по 10.03.1988 проходив курси перепідготовки за професією тракторист (а.с.32).

Судом досліджено записи трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_5 щодо спірного періоду його роботи на посаді тракториста з 18.07.1986 по 31.03.2000 в колгоспі «Прогрес» та колгоспі імені Івана Франка (а.с.14, 14 зворот), а саме:

Розділ Відомості про роботу:

запис №4, 18.07.1986, прийнятий на роботу в колгосп «Прогрес» Чортківського району в тракторну бригаду трактористом;

запис №5, 26.08.1988 переведений в колгосп імені Івана Франка, протокол №16 від 26.08.1988;

запис №6, 01.04.2000 переведений в ПАП «Полівці» в зв`язку з реструктуризацією ААГ імені Івана Франка.

Також на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивачем було надано довідку №46 від 09.02.2021, видану Полівецьким старостинським округом Білобожницької сільської ради, з якої вбачається, що ОСОБА_1 з липня 1986 року по 26.09.1988 працював трактористом у колгоспі «Прогрес» та вказано кількість відпрацьованих людино-днів (а.с.19), а також довідку №47 від 09.02.2021, видану Полівецьким старостинським округом Білобожницької сільської ради, відповідно до якої ОСОБА_1 з 27.09.1988 по 31.03.2000 працював трактористом у колгоспі імені ОСОБА_2 та вказано кількість відпрацьованих людино-днів, які долучені до матеріалів адміністративної справи (а.с.20).

Таким чином, спірний період роботи позивача на посаді тракториста з 18.07.1986 по 31.03.2000 в колгоспі «Прогрес» та колгоспі імені ОСОБА_2 підтверджується відповідними належним чином оформленими записами його трудової книжки та довідками Полівецького старостинського округу Білобожницької сільської ради від 09.02.2021 №46 та №47, відомостями про здобуту професію.

Також в матеріалах справи наявний витяг з книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника, а саме сторінка 127, у якій вказано відомості те, ким працював ОСОБА_1 , а також відомості про виконання позивачем встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві під час роботи у колгоспі у спірний період, а саме:

протягом періоду з 1986 року по 2005 року ОСОБА_1 працював трактористом, у 1988 році переведений у колгосп ім. Івана Франка, вказано професію тракторист, також зазначено:

1. 1986 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 90, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 72,

2. 1987 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 90, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 173,

3. 1988 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 230, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 219,

4. 1989 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 230, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 260,

5. 1990 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 230, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 318,

6. 1991 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 180, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 196,

7. 1992 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 180, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 206,

8. 1993 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 160, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 169,

9. 1994 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 230, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 235,

10. 1995 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 230, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 290,

11. 1996 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 230, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 257,

12. 1997 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 230, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 236,

13. 1998 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 160, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 165,

14. 1999 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 160, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 181,

15. 2000 рік, встановлений мінімум людино-днів за рік - 160, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 171 (а.с.21).

Крім того, провідним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №4 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області Рищуком А.І. з відома та в присутності старости Полівецького старостинського округу Дмитровської А.Н. проведено перевірку пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за період з липня 1986 року по 31.03.2000 року для призначення пенсії, про що складено акт перевірки стажу роботи №550 від 25.02.2021 (а.с.22-30).

Так, під час перевірки досліджено записи первинних документів: книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника та книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1986-2000 роки, які знаходяться на зберіганні в Білобожницькій сільській раді, на підставі яких, зокрема, встановлено, що:

у 1986 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 72 людино-дні при встановленому мінімумі 90 і заробив 489,42 крб. Розбіжностей між фактичними даними про заробіток і відпрацьовані людино-дні із записами в книзі обліку трудового стажу і заробітку перевіркою не виявлено;

у 1987 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 173 людино-дні при встановленому мінімумі 90 і заробив 1461,72 крб. Розбіжностей між фактичними даними про заробіток і відпрацьовані людино-дні із записами в книзі обліку трудового стажу і заробітку перевіркою не виявлено;

у 1988 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 219 людино-днів при встановленому мінімумі 230 і заробив 2152,34 крб. Розбіжностей між фактичними даними про заробіток і відпрацьовані людино-дні із записами в книзі обліку трудового стажу і заробітку перевіркою не виявлено;

у 1989 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 260 людино-днів при встановленому мінімумі 230 і заробив 2585,99 крб. Перевіркою виявлено розбіжність між фактичними даними про кількість відпрацьованих людино-днів та сумою заробітку і записаними в книзі обліку трудового стажу і заробітку. Фактично відпрацьовано 294 людино-дні, що на 34 більше, як записано в книзі обліку;

у 1990 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 318 людино-днів при встановленому мінімумі 230 і заробив 3697,20 крб. Перевіркою виявлено розбіжність між фактичними даними про кількість відпрацьованих людино-днів та сумою заробітку і записаними в книзі обліку трудового стажу і заробітку. Фактично відпрацьовано 294 людино-дні, що на 24 менше, як записано в книзі обліку;

у 1991 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 196 людино-днів при встановленому мінімумі 180 і заробив 4175,30 крб. Розбіжностей між фактичними даними про заробіток і відпрацьовані людино-дні із записами в книзі обліку трудового стажу і заробітку перевіркою не виявлено;

у 1992 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 206 людино-днів при встановленому мінімумі 180 і заробив 49783,73 крб. Перевіркою виявлено розбіжність між фактичними даними про кількість відпрацьованих людино-днів та сумою заробітку і записаними в книзі обліку трудового стажу і заробітку. Фактично відпрацьовано 182 людино-дні, що на 24 менше, як записано в книзі обліку;

у 1993 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 169 людино-днів при встановленому мінімумі 160 і заробив 2475470,00 крб. Перевіркою виявлено розбіжність між фактичними даними про кількість відпрацьованих людино-днів та сумою заробітку і записаними в книзі обліку трудового стажу і заробітку. Фактично відпрацьовано 170 людино-днів, що на 1 більше, як записано в книзі обліку;

у 1994 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 235 людино-днів при встановленому мінімумі 230 і заробив 12823924,00 крб. Розбіжностей між фактичними даними про заробіток і відпрацьовані людино-дні із записами в книзі обліку трудового стажу і заробітку перевіркою не виявлено;

у 1995 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 290 людино-днів при встановленому мінімумі 230 і заробив 93367324,00 крб. Розбіжностей між фактичними даними про заробіток і відпрацьовані людино-дні із записами в книзі обліку трудового стажу і заробітку перевіркою не виявлено;

у 1996 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 257 людино-днів при встановленому мінімумі 230 і заробив 897,47 грн. Фактична кількість відпрацьованих людино-днів відповідає запису в книзі обліку трудового стажу;

у 1997 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 236 людино-днів при встановленому мінімумі 230 і заробив 1324,78 грн. Фактична кількість відпрацьованих людино-днів відповідає запису в книзі обліку трудового стажу;

у 1998 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 165 людино-днів при встановленому мінімумі 160 і заробив 634,61 грн. Перевіркою виявлено розбіжність між фактичними даними про кількість відпрацьованих людино-днів та сумою заробітку і записаними в книзі обліку трудового стажу і заробітку. Фактично відпрацьовано 153 людино-дні, що на 12 менше, як записано в книзі обліку;

у 1999 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 181 людино-день при встановленому мінімумі 160 і заробив 832,03 грн. Розбіжностей між фактичними даними про заробіток і відпрацьовані людино-дні із записами в книзі обліку трудового стажу і заробітку перевіркою не виявлено;

у 2000 році ОСОБА_1 згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника відпрацював трактористом 171 людино-день при встановленому мінімумі 160 і заробив 1049,50 грн. Фактична кількість відпрацьованих людино-днів відповідає запису в книзі обліку трудового стажу (а.с.22-30, 70-78).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач у період з 18.07.1986 по 31.03.2000 працював у колгоспі «Прогрес» та у колгоспі ім.Івана Франка трактористом, а тому такі періоди роботи ОСОБА_1 мають враховуватися до спеціального стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії на підставі пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому суд критично оцінює покликання відповідача на те, що записи в книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспника не завірені печатками господарства, на її титульній сторінці та на титульних сторінках книг обліку розрахунків по оплаті праці не зазначено для якої категорії працівників вони заведені, а у відомостях про заробітну плату не вказана посада.

З цього приводу суд вказує, що відповідальність за заповнення та ведення звітних та облікових документів працівників, бухгалтерських документів, за зазначення у них передбачених законодавством відомостей несе суб`єкт господарювання, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення тієї чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для не зарахування зазначеного періоду до страхового стажу позивача, оскільки право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних.

Зважаючи на викладене, суд констатує, що працевлаштування позивача за посадою тракториста у спірний період підтверджене відповідними записами у трудовій книжці та іншими належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а також показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також підтвердили безпосередню зайнятість позивача протягом повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві.

Свідки підтвердили роботу позивача за професією тракториста, робота була пов`язана з виробництвом сільськогосподарської продукції рослинництва, ОСОБА_1 весною, літом, восени працював на тракторі в полі, у зимовий час займався ремонтом та обслуговуванням тракторів. Такі показання свідків узгоджуються з поясненнями позивача та письмовими доказами.

Отже, досліджені докази, у тому числі показання допитаних свідків, беззаперечно підтверджують роботу позивача за професією тракториста у колгоспі «Прогрес» та колгоспі імені ОСОБА_2 , така робота була безпосередньо пов`язана з виробництвом сільськогосподарської продукції - продукції рослинництва, позивач працював трактористом протягом усього робочого року, а саме трактористом на полі у сезонний період польових робіт, а у зимовий період був зайнятий ремонтом та обслуговуванням тракторів, підвезенням кормів, тобто всі роботи, які виконував позивач, були пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції з використанням сільськогосподарської техніки трактора, що є підставою для зарахування спірного періоду до пільгового стажу.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не подав належних та достовірних доказів на спростування вимог позовної заяви, не довів правомірності свого рішення, відтак суд вбачає наявність законних та обґрунтованих підстав для визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.04.2021 №1653/03-16, про відмову ОСОБА_1 в підтвердженні пільгового стажу роботи за період з 18.07.1986 по 01.04.2000.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, буде зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на підставі пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи з 18.07.1986 по 31.03.2000 в колгоспі «Прогрес» та колгоспі імені ОСОБА_2 .

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України, з огляду на повне задоволення позову, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн, сплачений відповідно до квитанції від 05.07.2021 (а.с.5).

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.04.2021 №1653/03-16, про відмову ОСОБА_1 в підтвердженні пільгового стажу роботи за період з 18.07.1986 по 01.04.2000.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на підставі пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи з 18.07.1986 по 31.03.2000 в колгоспі «Прогрес» та колгоспі імені ОСОБА_2 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення 27 вересня 2021 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.