Справа № 160/10776/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
при секретарі судового засіданняЛогвиненко В.М.
представника позивача представника відповідача Сліпець С.С. Перкіна В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
02.07.2021 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить:
- стягнути податковий борг з платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумі 921 331,82 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України (а.с. 151 т.1).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 16.07.2021 року призначено подальший розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 155 т.1).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області та має податковий борг по податку на нерухоме майно у сумі 13 814,72 грн. та з податку по орендній платі з фізичних осіб у сумі 907 517,10 грн., на загальну суму 921 331,82 грн., який виник у зв`язку з несплатою у встановлений термін сум грошових зобов`язань нарахованих контролюючим органом, однак не сплачений в добровільному порядку, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
26.07.2021 року представником відповідача було подано письмовий відзив на позов, у якому у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на те, що пред`явлена сума заборгованості є надуманою та не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відповідачем за період часу з 22.04.2018 року по 03.07.2020 року сплачено податків по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 870 485,44 грн., проти встановленої позивачем заборгованості на загальну суму 796 839,46 грн. (без врахування пені). Таким чином, переплата з боку відповідача становить 73 645,98 грн. При цьому, в порушення законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб платників податку позивачем не надано належних та допустимих доказів направлення відповідачу відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків податковий борг, податкових вимог в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
09.08.2021 року позивачем подано письмову відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що позивач заперечує всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.
11.08.2021 року представником відповідача було подано письмові заперечення проти відповіді на відзив, у яких зазначено доводи аналогічні доводам у відзиві на позов. Також, зазначено, що надані докази про вручення відповідачу податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги містять адресу боржника АДРЕСА_1 . Разом з тим, дана адреса не є юридичною адресою боржника, адресою місцезнаходження боржника, адресою здійснення господарської діяльності боржником, адресою реєстрації місця проживання та адресою фактичного проживання боржника. Так, боржник позбувся права власності на вказану квартиру ще 15.05.2018 року та на час виникнення спірних правовідносин адресою реєстрації місця проживання боржника була адреса: АДРЕСА_2 . Таким чином, податкові-повідомлення рішення не направлялися податковим органом за юридичною відповідача, що не дає підстав вважати такі документи належним чином врученими у розумінні п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України. Відтак, грошові зобов`язання, визначені у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях, не набули статусу узгоджених, що відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України виключає право контролюючого органу надсилати податкову вимогу.
01.09.2021 року представником позивача додатково подано відзив (заперечення), який містить доводи та аналогічні раніше викладеним у відзиві на позов та у запереченнях.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов підтримав, проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що платник податків фізична особа ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Станом на 2021 рік в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковується податковий борг по податку на нерухоме майно у сумі 13 814,72 грн. та з податку по орендній платі з фізичних осіб у сумі 907 517,10 грн., який виник у зв`язку з несплатою у встановлений термін сум грошових зобов`язань нарахованих контролюючим органом, що разом складає - 921 331,82 грн.
Так, заборгованість по орендній платі з фізичних осіб (Златоустівський с/р) на загальну суму 45 750,41 грн. виникла внаслідок несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань згідно:
- нарахована пеня згідно ст. 129 ПК України на загальну суму 5 247,05 грн.
Заборгованість по орендній платі з фізичних осіб (Недайводська с/р) на загальну суму 170 320,60 грн. виникла внаслідок несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань згідно:
- нарахована пеня згідно ст. 129 ПК України на загальну суму 11 892,68 грн.
Заборгованість по орендній платі з фізичних осіб (Глеюватська с/р) на загальну суму 691 536,09 грн. виникла внаслідок несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань згідно:
- нарахована пеня згідно ст. 129 ПК України на загальну суму 93 537,91 грн.
Заборгованість по податку на нерухоме майно на загальну суму 13 814,72 грн. виникла внаслідок несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань згідно:
З урахуванням вимог ст. 56 та ст. 57 ПК України, у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 грошових зобов`язань, суми набули статусу податкового боргу.
Доказів сплати податкового боргу відповідачем суду не надано, в тому числі оскарження податкових повідомлень-рішень.
Отже, спір між сторонами виник з підстав несплати відповідачем податкового боргу по податку на нерухоме майно та податку по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 921 331,82 грн.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпункт 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно із п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
За п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Відповідно до ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або 1 суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно із п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач винесені позивачем податкові повідомлення-рішення не оскаржував, а тому визначені у них суми грошових зобов`язань набули статусу податкового боргу.
Відповідно до п. 58.2. ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.
Згідно із п. 58.3. ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За п. 42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Вказану податкову вимогу відповідачу було надіслано за відомою податковому органу адресою місця реєстрації відповідача та вказаною у довідці Відділу адресно-довідкової роботи УМВС України в Дніпропетровській області (т. 1 а.с. 14), оригінал якої оглянутий судом у судовому засіданні, а саме: АДРЕСА_3 , засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яка була ним отримана особисто під підпис 21.08.2018 року.
При цьому, доводи відповідача про те, що податкова вимога та податкові повідомлення рішення були направлені за адресою, до якої відповідач не мав жодного відношення, оскільки позбувся права власності на квартиру ще 15.05.2018 року, у зв`язку з чим останні не можна вважати належним чином врученими та узгодженими, суд вважає безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до п. 45.1 ст. 45 Податкового кодексу України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
При цьому, громадяни, які змінили місце проживання, зобов`язані протягом місяця повідомити про такі зміни органи податкової служби.
В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 був знятий з реєстраційного обліку за своєю податковою адресою: АДРЕСА_1 10.10.2019 року.
Однак, з моменту зняття з реєстрації станом на 21.07.2021 року ОСОБА_1 зареєстрованим за жодною адресою не значився, що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, наявною в матеріалах справи (а.с. 8 т. 2).
Крім того, як встановлено судом, відповідач органи ДПС про зміну податкової адреси або місцезнаходження не повідомляв, доказів протилежного стороною відповідача суду не надано.
Таким чином, податкові повідомлення-рішення та податкова вимога є такими, що направлені за належною податковою адресою боржника: АДРЕСА_2 .
Суд також не приймає до уваги доводи відповідача про те, що за період часу з 22.04.2018 року по 03.07.2020 року ним було сплачено податків по орендній платі з фізичних осіб на загальну суду 870 485,44 грн., оскільки матеріали справи не містять доказів такої сплати.
Так, з наданих відповідачем копій квитанцій, що знаходяться в матеріалах справи у томі 1 на а.с. 221, 222, 224, 225, 226, 227, 229, 230, 231, 232, 233, 235, 236, 238, 239, вбачається сплата відповідачем саме боргу за податковими повідомленнями-рішеннями, які і є підставою для стягнення податкового боргу, що в свою чергу свідчить про обізнаність боржника про їх існування.
При цьому, надані суми сплати були враховані податковим органом при нарахуванні заборгованості, що вбачається з розрахунку заборгованості.
Так, відповідно до п.п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Отже, кошти, сплачені відповідачем на загальну суму 911 106,78 грн., були правомірно зараховані податковим органом в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення по кожному податку відповідно.
Таким чином, станом на 2021 рік загальна сума податкового боргу відповідача перед бюджетом становить 921 331,82 грн.
Зазначений факт підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
На час розгляду справи доказів сплати зазначеної суми відповідачем суду надано не було. Також не подано відповідачем і доказів оскарження податкової вимоги.
Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Посилання відповідача на незаконність проведення перевірки, складення акту та прийняття податкових повідомлень-рішень, внаслідок чого вбачається неправомірність нарахування податкового боргу, суд вважає безпідставними, оскільки оцінка податкового правопорушення, встановленого за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження податкового повідомлення-рішення. Саме такий спосіб захисту прав платника податків визначений положеннями статей 55, 56 ПК України.
В свою чергу, у межах розгляду справи про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі №2340/4023/18.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно із пп. 95.2, 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно із п.п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 921 331,82 грн. до Державного бюджету України.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути податковий борг з платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумі 921 331,82 грн. (дев`ятсот двадцять одна тисяча триста тридцять одна гривень 82 коп.) на користь Державного бюджету України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 28 вересня 2021 року.

Суддя Н.Є. Сліпець