Справа № 319/892/21
Суддя: Мальований В. О.
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/892/21
Провадження №2-а/319/14/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року смт. Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі

головуючого судді Мальованого В.О.

при секретарі судового засідання Синяковій О.І.

представника позивача Приходька А.А.,

відповідача Кетрушка А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Більмак адміністративну справу за адміністративним позовом Більмацького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

В С Т А Н О В И В:

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов Більмацького сектору УДМС України в Запорізькій області до громадянки Молдови ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України.

Позов обґрунтований тим, що 08 вересня 2021 року виявлено громадянку Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на території України без наявних законних підстав та документів, які б надавали право перебування її в Україні. За проживання без документів на право проживання в Україні відповідач постановою від 22 березня 2019 року притягувалась до адміністративною відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Крім того, 22 березня 2019 року було прийнято рішення про примусове повернення відповідача до країни походження і остання була зобов`язана самостійно покинути територію України в строк до 21 квітня 2019 року.

Однак в установлений строк відповідач самостійно територію України не покинула без поважних причин, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» є підставою для її примусового видворення. За вказаних обставин позивач просить позов задовольнити та допустити негайне виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що вона є громадянкою Молдови. 21 серпня 2010 року по особовим справам прибула в Україну. В цивільному шлюбі проживала з громадянином України від якого народила двох дітей. Діти проживають разом з батьком . На даний час вона проживає зв цивільному шлюбі з іншим чоловіком за адресою АДРЕСА_1 . Територію України вчасно не залишила через відсутність коштів. Розімує , що порушила міграційне законодавство України , однак прохає по можливості не видворяти її за межі України , оскільки на території Республіки Молдові в неї немає житла та немає рідних чи близких людей.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначаються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI від 22.09.2011 (далі - Закон).

Статтею 4 цього Закону визначені підстави законного перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Відповідно до ст. 9 Закону строк перебування іноземців в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Так, згідно п/п 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Порядком обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду», затвердженим наказом МВС України № 884 від 20.07.2015, встановлено, що громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більш ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 26 Закону іноземець може бути примусово повернутий в країну походження або третю країну, якщо його дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець зобов`язаний самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення, який не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції ……може на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця, якщо він не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років.

Згідно з ст. 31 Закону іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового видворення іноземців за межі території України визначені ст.ст. 268-272, 288 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 288 КАСУ позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції ….. про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Молдови, її особа посвідчується національним паспортом НОМЕР_1 , виданим 20.08.2010 терміном дії до 20.08.2020.

Відповідач пояснила, що в`їхала на територію України з території Молдови 21 серпня 2010 року, отже мала право перебувати на території України 90 днів, тобто не довше ніж до кінця листопада 2010 року.

Постановою Запорізького РС УДМС України в Запорізькій області ПН МЗП № 133266 від 22.03.2019 ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП (порушення правил перебування на території України) у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

23.03.2019 Запорізьким РС УДМС України в Запорізькій області прийнято рішення про примусове повернення відповідача до країни походження із зобов`язанням її покинути територію України в строк до 21.04.2019.

Копію вказаного рішення відповідач отримала особисто 22.03.2019.

Зі змісту наведеної норми статті 30 Закону встановлено, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тому, підстави, які дають позивачу право на пред`явлення позовних вимог щодо видворення виникають після невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення з України.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2020 року у справі № 552/7752/19.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В даному випадку суд виходить з того, що відповідач, яка є громадянкою Молдови і прибула в Україну в серпні 2010 року, після закінчення передбаченого законодавством строку законного перебування на території України 90 днів, тобто після 21.11.2010 перебуває на території України незаконно, з заявою про продовження строку перебування на території України в установленому порядку не зверталась, посвідчення на постійне чи тимчасове проживання в Україні в установленому порядку не отримувала.

Жодних обставин, передбачених ст. 4 Закону, які б свідчили про законність її перебування на території України, відповідач не повідомила і вони судом не встановлені.

При цьому, після прийняття уповноваженим державним органом рішення про примусове повернення за межі України, згідно з яким відповідач зобов`язана була самостійно покинути територію України в строк до 21.04.2019, вона це рішення протягом тривалого часу добровільно не виконала, поважних причин цьому не зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону є підставою для примусового видворення відповідача з території України .

Судом не встановлено жодних обставин, які б згідно з ст. 31 вказаного Закону унеможливлювали примусове видворення відповідача з території України, зокрема, становили для нього реальну загрозу його життю, свободі або здоров`ю чи призвели до інших негативних наслідків.

Враховуючи тривалість незаконного перебування відповідача на території України, її обізнаність про необхідність виїхати з України, відсутність відомостей про наявність постійних законних джерел доходу, суд вважає, що поведінка відповідача фактично свідчить про свідоме умисне невиконання нею обов`язку самостійно виїхати з України, що є підставою для застосування до неї процедури, визначеної ст. 30Закону.

Таким чином, позов Більмацького РС УДМС України в Запорізькій області про примусове видворення відповідача за межі України слід задовольнити.

На підставі п. 3 ч. 2 ст. 371 КАСУ суд за заявою позивача вважає необхідним допустити рішення суду до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 2, 268-272, 288, 371 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI від 22.09.2011р, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Більмацького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі України задовольнити .

Примусово видворити за межі України громадянку Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Куйбишевський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя: В. О.Мальований