Справа № 640/27893/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Київ

21 вересня 2021 року 14:57 № 640/27893/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., при секретарі судових засідань Прокопенко О.В., розглянувши в підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Кузьменко А.І. від розгляду адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Кабінету Міністрів України

третя особа Міністерство охорони здоров`я України

про визнання протиправними та нечинними постанов

за участі представників сторін:

позивач - ОСОБА_1 ,

від відповідача - Бігдан А.В.,

від третьої особи - Самборський В.О. ,

преса Екологія та соціальний захист України - Демитрашко О.М.,

преса Корупціонер в Україні - Терещенко В.,

від позивача - Новіков С.Л., ГО «Багнет Нації»

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України (далі - відповідач), третя особа - Міністерство охорони здоров`я України, в якому, з урахуванням заяв про уточнення позову, просить суд: визнати протиправними та нечинними пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року, пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року, підпункт 2 пункту 1 змін, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 500 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" від 17 червня 2020 року, пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, підпункту 1 пункту 2 змін, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України постанови Кабінету Міністрів України № 760 від 26 серпня 2020 року; пункт 1 змін, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України постанови Кабінету Міністрів України № 956 від 13 жовтня 2020 року; пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року; підпункт 1 пункту 2 змін, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №104 від 17 лютого 2021 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні 19 січня 2021 року без виходу до нарадчої кімнати залучено до участі у розгляді адміністративної справи №640/27893/20 Міністерство охорони здоров`я України в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Також, в підготовчому засіданні 19 січня 2021 року без виходу до нарадчої кімнати відмовлено у залученні ОСОБА_3 до участі у розгляді адміністративної справи №640/27893/20 в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року в задоволенні клопотань ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі та звернення в порядку частини 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду для вирішення питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року, пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року, підпункт 2 пункту 1 змін, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 500 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" від 17 червня 2020 року, пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, підпункту 1 пункту 2 змін, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України постанови Кабінету Міністрів України № 760 від 26 серпня 2020 року; пункт 1 змін, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України постанови Кабінету Міністрів України № 956 від 13 жовтня 2020 року; пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року; підпункт 1 пункту 2 змін, що вносяться до актів Кабінету міністрів України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №104 від 17 лютого 2021 року відмовлено.

ОСОБА_1 надіслано до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про відвід головуючої судді Кузьменко А.І. від розгляду справи №640/27893/21. Заява вмотивована тим, що в підготовчому засіданні 26 серпня 2021 року під час розгляду клопотання про зупинення провадження у справі та звернення до Верховного Суду для вирішення питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності оскаржуваних положень постанов Кабінету Міністрів України головуючою суддею Кузьменко А.І. було порушено принцип об`єктивності, а саме під час підготовчого засідання 26 серпня 2021 року головуюча суддя Кузьменко А.І. не забезпечила належного виконання представником відповідача вимог норм Кодексу адміністративного судочинства України, якими визначено перелік доказів, які відповідач мав подати на підтвердження своїх заперечень щодо вказаного клопотання позивача. Також, позивач вказує, що головуюча суддя Кузьменко А.І. не забезпечила йому, позивачу, право на зачитування тезисного повного змісту клопотання та позбавила його, позивача, можливості довести переконливість доводів, які мали вагоме значення для задоволення згадуваного клопотання. Вказане, на думку позивача, свідчить про те, що головуюча судді Кузьменко А.І. сприяє в надання відповідачу можливості надалі порушувати та обмежувати права, свободи та інтереси позивача. Зазначені обставини, які основані виключно на аналізі судового засідання 26 серпня 2021 року, на думку позивача, вказують, що головуюча судді Кузьменко А.І. не має права проводити розгляд справи №640/27893/20 та підлягає відводу від розгляду вказаної справи з підстав, визначених пунктами 2, 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України та статей 6-10 Кодексу етики поведінки суддів.

В підготовчому засіданні 21 вересня 2021 року позивач наполягав на задоволенні його заяви про відвід головуючої судді Кузьменко А.І. від розгляду даної справи з мотивів, викладених у заяві (оферті), з огляду на те, що головуюча суддя Кузьменко А.І. відмовивши у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та звернення до Верховного Суду для вирішення питання щодо внесення до Конституційного Суду України з поданням щодо конституційності оскаржуваних положень постанов Кабінету Міністрів України та не застосувавши практику Європейського суду з прав людини надала, йому, позивачу, неякісні судові послуг, чим завдала йому, позивачу збитки. З огляду на викладене позивач вважає, що головуюча суддя Кузьменко А.І. за надання неякісних судових послуг має перед ним, позивачем, борг в сумі еквівалентній 908 грн грошових одиниць держави боржника Україна - срібних сувенірних грошових одиниць держави Україна кожна номіналом 1 гривна вагою 24,4 грама срібла 999.0 проби зразка 2004 року виробництва Національного банку України, підтверджена відповідним сертифікатом та затверджена підписом голови Національного банку України С.Л. Тигіпко.

Представник позивача підтримав заяву про відвід головуючої судді Кузьменко А.І. від розгляду даної справи з мотивів, аналогічним мотивам ОСОБА_1 .

Представник відповідача та представник третьої особи заперечували проти задоволення заяви про відвід з мотивів необґрунтованості такої заяви.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді, заслухавши пояснення представників сторін, які з`явились в підготовче засідання, дослідивши матеріли справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 3,4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дослідивши заяву про відвід, заслухавши думку представників сторін, які з`явились в підготовче судове засідання, суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Тобто, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Заява про відвід головуючої судді, фактично мотивована не згодою ОСОБА_1 з процесуальним рішенням постановленим 26 серпня 2021 року.

Суд наголошує, що частина 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Окрім того, визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах "П`єрсак проти Бельгії", "Кіпріану проти Кіпру", "Грівз проти Сполученого Королівства"). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Клейн та інші проти Нідерландів").

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 01 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо порушення судом норм процесуального права у підготовчому засіданні 26 серпня 2021 року під час розгляду клопотання позивача про зупинення провадження у справі та звернення до Верховного Суду для вирішення питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності оскаржуваних положень постанов Кабінету Міністрів України, як обставину, яка викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності суду при розгляді даної адміністративної справи, оскільки як зазначено вище, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

ОСОБА_1 не підтверджено належними доказами існування обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючої судді у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись положеннями статей 36, 37, 39, 40, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Кузьменко А.І. вважати необґрунтованою.

Відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передати заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала в частині необґрунтованості заявленого відводу окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Кузьменко