Справа № 380/2480/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/2480/21 пров. № А/857/11488/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Кушнерика М.П.

з участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року (суддя першої інстанції Лунь З.І., м. Львів)

В С Т А Н О В И В :
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року за період з травня 2016 року по лютий 2018 року; зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення у період з травня 2016 року по лютий 2018 року із урахуванням січня 2008 року як базового місяця, з врахуванням виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням базового місяця січень 2008 року за період з травня 2016 року по лютий 2020 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з травня 2016 року по лютий 2018 року із урахуванням січня 2008 року як «базового» місяця.

Не погодившись із рішенням, вважаючи таке ухваленим з порушенням норм процесуального права, його оскаржила військова частина НОМЕР_1 . Просить скасувати оскаржене рішення суду від 22.04.2021 та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/2144/20 від 08.05.2020 була нарахована і виплачена позивачеві індексація грошового забезпечення у період з травня 2016 по лютий 2018 року. Відповідно у суду першої інстанції були відсутні підстави для того, щоб визнати неправомірними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з травня 2016 по лютий 2018 року, оскільки вказані дії були відповідачем виконані. Суд першої інстанції також не врахував факт отримання позивачем коштів у резолютивній частині рішення від 22.04.2021, де мало бути посилання на зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за вказаний період з врахуванням базового місяця січень 2008 року та раніше виплаченої суми за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2020.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Так, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання повідомлення на номер телефону, зазначений ним у матеріалах справи, вказане повідомлення прийняте ним 08.09.2021 о 10:45 год, що підтверджено телефонограмою.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки на електронну адресу, зазначену в апеляційній скарзі, судова повістка одержана відповідачем 08.09.2021 о 10:43 год, що підтверджено звітом про доставку електронного листа.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2016 №81 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призначеного на посаду оператора зенітної ракетної батареї військової частини НОМЕР_2 , який прибув з військової частини НОМЕР_3 , місто Васильків Київської області, з 14.04.2016 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.09.2017 №209 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків майстра відділення розбирально-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтно-технічної роти з встановленням посадового окладу 565 грн. на місяць та надбавки за виконання особливих завдань в розмірі 50% від посадового окладу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 26.02.2019 №48 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за підпунктом «а» (закінчення строку контракту) п. 2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та направлено на військовий облік до Долинського ОМВК Львівської області.

Наказ від 26.02.2019 №48 не містить відомостей щодо виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення.

Також встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 у справі №380/2144/20 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 26.02.2019; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з травня 2016 року по лютий 2018 року ОСОБА_1 ; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з травня 2016 року по лютий 2018 року включно.

Згідно довідки-розрахунку індексації ОСОБА_1 за період травень 2016- лютий 2018, виданої 29.05.2020 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 у справі №380/2144/20, позивачу виплачено індексацію на суму 775,20грн. Базовим місяцем для нарахування індексації використовувався квітень 2016 року

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивача прийнято на військову службу та зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_1 з 14.04.2016, то при визначенні «базового» місяця для початку обчислення індексації за спірний період застосуванню підлягає пункт 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правових відносин між сторонами, тобто до 01.12.2015). Позивач набув статус новоприйнятого працівника після дати набуття чинності внесених змін до Порядку № 1078, а саме після 01.12.2015. Посадовий оклад позивача визначено постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294, яка набула чинності з 01 січня 2008 року. Отже, «базовим» місяцем для початку обчислення індексації за спірний період слід вважати січень 2008 року, місяць підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає позивач, на підставі пункту 10-2 Порядку № 1078 в частині, що стосується новоприйнятих працівників.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону №2011-XII).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 у справі №380/2144/20, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 за період з травня 2016 року по лютий 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, оскільки будь-які дії стосовно вказаних виплат ним не вчинялися.

Суть спору між сторонами стосується встановлення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з травня 2016 по лютий 2018 року.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078), визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту (п. 1-1 Порядку №1078).

Згідно з абз. 1-4 п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивача прийнято на військову службу та зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_1 з 14.04.2016

Отже, при визначенні «базового» місяця для початку обчислення індексації за спірний період застосуванню підлягає пункт 10-2 Порядку № 1078.

Відповідно до пункт 10-2 Порядку № 1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

До 01.12.2015 правила індексації оплати праці (грошового забезпечення) для новоприйнятих працівників були іншими і здійснювалися індивідуально для кожного працівника залежно від дати його прийняття на роботу.

Починаючи з грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється не індивідуального для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

При визначенні «базового» місяця для початку обчислення індексації за спірний період позивач посилається на приписи саме пункту 10-2 Порядку № 1078 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013.

Позивач набув статус новоприйнятого працівника після дати набуття чинності внесених змін до Порядку № 1078, а саме після 01.12.2015.

Таким чином, пункт 10-2 Порядку №1078 підлягає застосуванню судом до спіних правовідносин. Застосування цього пункту до певної категорії осіб, зокрема, новоприйнятих працівників визначено самою нормою. Підставою зміни «базового» місяця є не набуття нормою чинності, а настання тих обставин, які цією нормою визначені.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності з 01.01.2008 далі Постанова № 1294), чинна на час виникнення спірних правовідносин, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, посадовий оклад позивача визначено Постанова № 1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року.

Отже, «базовим» місяцем для початку обчислення індексації за спірний період слід вважати січень 2008 року, місяць підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає позивач, на підставі пункту 10-2 Порядку № 1078 в частині, що стосується новоприйнятих працівників.

Покликання відповідача на те, що оскільки позивач був зарахований до списків особового складу частини 14.04.2016, тому саме з цієї дати у військової частини НОМЕР_1 виникли передбачені законодавством України зобов`язання перед позивачем щодо індексації його грошового забезпечення є помилковими, так як ґрунтуються на нормах законодавства, що були чинними до 01.12.2015.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації позивачу за період з травня 2016 року по лютий 2018 року.

Разом з тим, спір про нарахування та виплату індексації між позивачем та військовою частиною НОМЕР_1 , який був предметом справи №380/2144/20, стосувався визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2019 роки; зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 26.02.2019; визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з травня 2016 року по лютий 2018 року; зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року ОСОБА_1 .

Отже, спір про визначення «базового» місяця не вирішувався судом у справі №380/2144/20.

Як видно з матеріалів справи, у період з травня 2016 року по лютий 2018 року відповідачем, як базові місяці для розрахунку індексації грошового забезпечення бралися відмінні від січня місяця 2008 року, що є порушення вимог зазначеного вище законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати й виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з травня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням січня 2008 року як «базового» місяця та здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення позивачу за вказаний період, виплатити її з урахуванням виплачених сум.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що судом першої інстанції в резолютивній частині оскарженого рішення помилково зазначено період, за який визнано протиправними дії військової частини, а саме: «з травня 2016 по лютий 2020» замість «з травня 2016 року по лютий 2018 року», що є опискою, яка підлягає виправленню в порядку статті 253 КАС України.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 27.09.2021.