Справа № 640/2799/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Київ № 640/2799/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "СПЕКТР МХП"

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "СПЕКТР МХП" (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить: скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (форма "Ш") від 28 грудня 2019 року № , яким Приватному акціонерному товариству "СПЕКТР МХП" визначено податкове зобов`язання на суму 37 382,84 грн., та податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (форма "Ш") від 28 грудня 2019 року № , яким Приватному акціонерному товариству "СПЕКТР МХП" визначено податкове зобов`язання на суму 9 345,71 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновки відповідача викладені в акті камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки Приватним акціонерним товариством «Спектр МХП» від 12 грудня 2019 року №001911/26-15-04-10/16485241 є небрунатними, оскільки податкове зобов`язання позивач оплатив у законодавчо визначений строк.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у відзиві на позов представник відповідача вказує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 28 грудня 2019 року № , № прийнято, оскільки перевіркою встановлено порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Головним управління Державної податкової служби у місті Києві на підставі підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, згідно порядку встановленого статтею 76 та пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки Приватним акціонерним товариством «Спектр МХП», за результатом якої складено акт від 12 грудня 2019 року №001911/26-15-04-10/16485241 (далі- акт перевірки).

Так, перевіркою встановлено порушення термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на нерухоме майно Приватним акціонерним товариством "СПЕКТР МХП" задекларованих в деклараціях з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки від 30 січня 2019 року №, кількість днів затримки 199, 108, 16.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 08 грудня 20219 року:

№, яким позивачу за затримку 16 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 93457,10 грн нараховано штраф в сумі 9 345,71 грн.,

№, яким позивачу за затримку 199, 108 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 186914,20 грн нараховано штраф в сумі 37 382,84 грн.

Незгода позивача із вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктів 21.1.121.1.5 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 статті 126 Податкового кодексу України) протягом строків, визначених Податкового кодексу України, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, у якій вказано, що позивачем є власником житлової нерухомості та визначено грошове зобов`язання в сумі 373 828,42 грн.

14 листопада 2019 року позивачем подано уточнюючу податкову декларацію з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, якою зменшено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік в сумі 373 828,42 грн.

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність складу правопорушення, суд робить висновок, що контролюючий орган безпідставно застосував до позивача штраф за несвоєчасну сплату позивачем податкового зобов`язання на суму, яка зменшена шляхом подання уточнюючої декларації.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття податкових повідомлень-рішень від 28 грудня 2019 року № , № з урахуванням вимог частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "СПЕКТР МХП" задовольнити.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28 грудня 2019 року № , № , прийняті Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві.

3.Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «СПЕКТР МХП» (04116, місто Київ, вулиця Богдана Гаврилишина, будинок 7, РНОКПП 16485241) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ) судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко