Справа № 200/8558/21
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 р. Справа№200/8558/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення невиплаченої при звільненні частки компенсації за невикористані відпустки у розмірі 80151,03 грн., -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (надалі - Управління, відповідач) про стягнення невиплаченої при звільненні частки компенсації за невикористані відпустки у розмірі 80151,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до наказу від 26.11.2020 року позивача звільнено з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до вказаного наказу їй належала компенсація за невикористані дні відпустки за період роботи з 27.12.2019 року по 27.11.2020 року у загальній кількості 28 календарних днів, компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 36 років стажу державної служби у кількості 15 календарних днів, яка виплачена у сумі 21062,26 грн. При цьому, при обчисленні компенсації за невикористані відпустки не враховані суми заробітної плати за період лютий-жовтень 2020 року, у зв`язку з чим виникли боргові зобов`язання перед позивачем у розмірі 80151,03 грн. Однак, відповідач боргові зобов`язання не визнав, зазначивши, що кредиторська заборгованість від попередника до нього не передавалась.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

20 серпня 2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позивач пред`являє вимоги по борговим зобов`язанням до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), з яким, на момент виникнення спірних відносин у трудових відносинах не перебувала і яке не видавало наказу про її звільнення. Позивач, на момент виникнення спірних правовідносин перебувала в трудових відносинах з Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області, а не з міжрегіональним управлінням. Вважає, що в цьому випадку не може йти мова про свідоме порушення прав позивача, на якому вона наполягає, з боку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Крім того позивач посилається на те, що з дня призначення ліквідаційної комісії до неї переходять усі повноваження щодо управління справами юридичної особи, крім тих, які залишаються згідно із законодавством України за учасниками, наприклад затвердження ліквідаційного балансу. Посилається на те, що погашення кредиторської заборгованості за рахунок коштів державного бюджету здійснюється в межах затверджених кошторисних призначень та фактично виділених бюджетних асигнувань відповідно до чинного законодавства. Також зазначає, що з огляду на те, що ліквідаційною комісією не були передані до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) боргові зобов`язання, зокрема, у відношенні ОСОБА_1 , підстави для виплати коштів міжрегіональним управлінням відсутні. У зв`язку з чим, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач надала до суду відповідь на відзив, в якій вона наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що відповідач є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а тому, у зв`язку з припиненням останнього, обов`язок остаточного розрахунку покладається на Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків).

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26.11.2020 № 116/1 звільнено ОСОБА_1 , начальника управління персоналу Головного територіального управління юстиції у Донецької області, з займаної посади з 27 листопада 2020 року у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», з припиненням державної служби (а.с. 9).

Вказаним наказом визначено виплатити позивачу компенсацію за частину невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 27.12.2019 по 27.11.2020 у кількості 28 календарних днів, компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 36 років стажу державної служби у кількості 15 календарних днів та вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

Як вбачається з листа Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 08.12.2020 року, надісланого начальнику Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у зв`язку із сплатою колишнім працівникам сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу за рішеннями суду, змінилися нараховані їм при звільненні суми. Для остаточного розрахунку необхідно сплатити, зокрема, ОСОБА_1 - 80151,03 грн. (а.с. 21).

Відповідно до донарахування суми заробітної плати для сплати працівникам, поновленим за рішенням суду, після сплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, ОСОБА_1 донараховано компенсацію при звільненні у розмірі 80151,03 грн. (а.с. 22).

Листом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22.02.2021 № ПІ-А-96 позивачу повідомлено, що загальний розмір суми коштів з врахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів, які виплачені у 2020 році, склав 847548,58 грн., в тому числі сума заробітної плати за час вимушеного прогулу з врахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів, яка виплачена у 2020 році на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду №200/2483/20-а від 11 серпня 2020 року склала 719712,00 грн. (а.с. 25).

У листі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 27.04.2021 № 15408/ПІ/А/323/12.1 на запит позивача зазначено, що стосовно документальних носіїв, які перебувають у володінні Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), на підставі яких зафіксовані боргові зобов`язання на суму 80151,03 грн., надано копію листа Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 15.04.2021 № ПІ-А-129. Боргові зобов`язання, які були б зареєстровані в органах Державної казначейської служби як кредиторська заборгованість, від Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) станом на 27.04.2021 року не передавалися (а.с. 19-20).

Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області (ідентифікаційний код 34898944) припинене 20 квітня 2021 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 10).

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 і ч. 3 ст. 83 Кодексу законів про працю України встановлено, що в разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

За ст. 116 і ст. 117 Кодексу законів по працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Суд зазначає, що на момент розгляду цієї справи між сторонами відсутній спір про розмір донарахованих позивачу сум у розмірі 80151,03 грн.

Згідно з п. 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074, передбачено, що права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття.

Відповідно до п. 7 вказаного Порядку встановлено, що майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом.

На підставі Постанови Кабінету міністрів України від 9 жовтня 2019 року № 870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 1, зокрема Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, і утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2, зокрема Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків).

При цьому, п. 3 зазначеної Постанови встановлено, що міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1, у тому числі Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) - Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Головного територіального управління юстиції у Луганській області, Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Відповідно до пп. 6 п. 5 Наказу Міністерства юстиції України від 16.10.2019 № 3173/5 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України» Голови ліквідаційних комісій головних територіальних управлінь юстиції мають забезпечити дотримання порядку звільнення працівників, повідомлення територіальних органів Державної служби зайнятості про звільнення працівників із зазначенням їх чисельності, звільнення працівників та своєчасний розрахунок з ними під час звільнення, видачу відповідних наказів та підписання необхідних документів.

З наведеного випливає, що Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) є правонаступником всіх прав та обов`язків припиненого Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у тому числі в частині здійснення належного розрахунку зі звільненими працівниками. Тому саме відповідач має виплатити позивачу всі суми, що належали їй в день звільнення з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Отже, невиплачені 80151,03 грн. мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Посилання відповідача на те, що відсутні відомості про реєстрацію ліквідаційною комісією вказаної заборгованості не можуть бути враховані судом, оскільки, ураховуючи безспірність розміру заборгованості (80151,03 грн.), право працівника на належні йому виплати не може залежати від цих обставин.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення невиплаченої при звільненні частки компенсації за невикористані відпустки у розмірі 80151,03 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України, судом не здійснюється.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення невиплаченої при звільненні частки компенсації за невикористані відпустки у розмірі 80151,03 грн. - задовольнити повністю.

2. Стягнути зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплачену при звільненні суму в розмірі 80151 (вісімдесят тисяч сто п`ятдесят одна) гривня 03 (три) копійки.

Судове рішення складено та підписано 20 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М. Чучко