Справа № 500/4216/21
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4216/21

27 вересня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотопотіцької селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до Золотопотіцької селищної ради (далі - відповідач) в якому просить суд із врахуванням нової редакції позовної заяви від 30.07.2021:

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення селянського господарства, за результатами її розгляду прийняти рішення.

Ухвалою суду від 20.07.2021 залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач подав до суду 02.08.2021 на виконання вимог ухвали суду від 20.07.2021 нову редакцію позовної заяви (аркуш справи 36-37).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проектної документації. Наказом Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області від 20.11.2019 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га у власність для ведення селянського господарства. Позивач виконав усі вимоги законодавства та звернувся до відповідача із заявою про затвердження проектної документації. Проте, наказом Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області від 17.03.2020 за №19-2176/14-20-СГ, яким позивачу відмовлено у затвердженні із передачею земельної ділянки у відання Золотопотіцькій об`єднаній громаді.

Позивач 20.05.2020 звернувся із заявою до відповідача, проте, по даному питанню рішення не прийнято, що підтверджується протоколом №38 пленарного засідання від 27.05.2020. Позивач повторно звернувся із завою від 21.07.2020, проте рішення знову не прийнято.

Отже, відповідачем, всупереч імперативним вимогам ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, рішення за результатом розгляду клопотання позивача в місячний строк не прийнято. Вказана обставина підтверджується листом від 24.09.2020, яким позивача було повідомлено щодо питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення селянського господарства розглядалось на сесії Золотопотіцької селищної ради і в результаті голосування рішення не прийнято.

Ухвалою суду від 04.08.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 27.09.2021.

Відповідач відзив на позов не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог. Клопотань про продовження процесуального строку також до суду не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засідання представник позивача не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Як випливає із матеріалів справи, позивач 21.10.20119 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області із заявою про надання дозволу на розробку проектної документації.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області від 20.11.2019 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га у власність для ведення селянського господарства.

Позивач виконав усі вимоги законодавства та звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області із заявою про затвердження проектної документації.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області від 17.03.2020 за №19-2176/14-20-СГ, яким позивачу відмовлено у затвердженні із передачею земельної ділянки у відання Золотопотіцькій об`єднаній громаді.

Позивач 20.05.2020 звернувся із заявою до відповідача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за межами населеного пункту смт. Золотий Потік.

Проте, по даному питанню рішення не прийнято, що підтверджується випискою з протоколу №38 І пленарного засідання від 27.05.2020.

Позивач повторно звернувся до відповідача із завою від 21.07.2020 із заявою до відповідача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за межами населеного пункту смт. Золотий Потік.

Проте, по даному питанню рішення не прийнято, що підтверджується Витягом з протоколу №3 пленарного засідання восьмого скликання ІІ сесії від 15.12.2020.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує права позивача, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (частина друга статті 4 ЗК України).

Відповідно до пункту "б" статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

За змістом пункту "б" частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно з частиною другою статті 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Положеннями частини третьої статті 22 ЗК України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 ЗК України.

В силу положень частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.97 N 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон N 280/97-ВР) визначено, що питання регулювання земельних відносин відповідно до закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до статті 59 Закону N 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою, а також відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування врегульовані Законом України від 22.05.2003 N 858-IV "Про землеустрій" (далі - Закон N 858-IV).

Відповідно до статті 25 Закону N 858-IV документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. До видів документації із землеустрою належать, зокрема: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом.

За нормами частини першої статті 50 Закону N 858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом.

Суд зазначає, що за змістом статті 30 Закону N 858-IV погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Згідно з частиною сьомою статті 188 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини восьмої статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина шоста статті 186 ЗК України).

При цьому відповідно до частини сімнадцятої статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Частина перша статті 186-1 ЗК України передбачає, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За змістом частини шостої статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою належить до виключних повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. Рішення, дії або бездіяльність міської ради про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою, надання земельних ділянок, залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Як вже встановлено судом, що позивач звернувся 20.05.2020 та 21.07.2020 до відповідача із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за межами населеного пункту смт. Золотий Потік та до заяви долучено відповідні документи.

Це клопотання було включено до порядку денного чергової сесії Золотопотіцької селищної ради Бучацького району Тернопільської області 15.12.2020. За результатами голосування депутатами проект рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, не прийняте, що підтверджується витягом з Протоколу №3 Пленарного засідання Восьмого скликання ІІ сесії від 15.12.2020 (аркуш справи 40).

Відповідачем не надано суду пояснень стосовно допущеної бездіяльності щодо не прийняття жодного рішення за клопотанням позивача про затвердження проекту землеустрою.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу.

Що стосується способу захисту прав позивача, то суд виходить з того, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (стаття 2 КАС України).

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2019 у справі № 509/1350/17 оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) зазначила, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії.

А відтак, для належного захисту прав позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправною бездіяльність Золотопотіцької селищної ради Бучацького району Тернопільської області щодо не прийняття на сесії ради 15.12.2020 рішення по заяві ОСОБА_1 від 21.07.2020, зареєстрованої за вх.№459/020/021, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства та внаслідок чого, зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.07.2020, зареєстрованої за вх.№459/020/021, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

В силу частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Золотопотіцької селищної ради Бучацького району Тернопільської області щодо не прийняття на сесії ради 15.12.2020 рішення по заяві ОСОБА_1 від 21.07.2020, зареєстрованої за вх.№459/020/021, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства.

3. Зобов`язати Золотопотіцьку селищну раду Бучацького району Тернопільської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.07.2020, зареєстрованої за вх.№459/020/021, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Золотопотіцька селищна рада (місцезнаходження/місце проживання: вул. Данила Галицького, 107,смт. Золотий Потік,Чортківський район, Тернопільська область,48451 код ЄДРПОУ/РНОКПП 04392735);

Головуючий суддя Осташ А.В.