Справа № 520/11804/21
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
27 вересня 2021 року № 520/11804/21
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України, буд. 3,м.Харків,61001, ) , Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольца, буд. 10,м. Київ, 01024, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_2 , виданий 6346 від 09.03.2016, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (реквізити для сплати: , р/р НОМЕР_3 , МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 26.07.2019 по 11.06.2021 у розмірі 248 901 (двісті сорок вісім тисяч дев`ятсот одна грн.) 29 коп.

- Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України (код "ДРПОУ 08610502, р/р НОМЕР_3 , МФО 820172, ДКСУ м. Київ) витрати на сплату судового збору в розмірі 3 733 (три тисячі сімсот тридцять три) грн. 52 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про необхідність відшкодування витрат на утримання у вищому військовому навчальному закладі, підписав Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах та заяву-зобов`язання, які підтверджують ознайомлення відповідача з розміром, підставами та порядком відшкодування витрат, а також про те, що у разі відмови від добровільного відшкодування зазначених витрат, буде здійснено примусове стягнення зазначеної заборгованості у судовому порядку.

Станом на дату подання позову загальна сума заборгованості складає 248 901 29 коп. Позивач зазначає, що невідшкодування на користь Національної академії Національної гвардії України відповідачем суми витрат, пов`язаних з його утриманням в Академії під час навчання, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави, що проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини Держбюджету та у кінцевому рахунку веде до зниження боєздатності Міністерства внутрішніх справ України та Академії зокрема. Невідшкодована на користь Національної академії Національної гвардії України Відповідачем сума витрат, пов`язаних з його утриманням в Академії, є не отримання державою коштів на національну оборону, що у свою чергу, завдає шкоду безпосередньо інтересам Держави.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 відкрито спрощене провадження в порядку передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача до суду не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та вказані заяви, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів у Національній Академії Національної гвардії України в період з 26.07.2019 року по 11.06.2021 року на посаді курсанта 1 відділення 5419 навчальної групи курсу №2 факультету логістики, військове звання солдат.

Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 26.07.2019 №716 «Про зарахування кандидатів на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень)» солдат ОСОБА_1 був зарахований з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) за спеціальністю 255 «Озброєння та військова техніка», спеціалізація «Експлуатація та відновлення ракетного, артилерійського та стрілецького озброєння Національної гвардії України» та призначений на посаду курсанта.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 26.07.2019 №168 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України (далі - контракт) строком на період навчання з 26.07.2019.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, пункту 30 розділу II, чинного на той час «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений у добровільному порядку між відповідачем та Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України 19.08.2020 та набрав чинності з 19.08.2020.

Відповідно до пункту 1 контракту відповідач, ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), добровільно прийняв на себе зобов`язання:

- проходити військову службу (навчання) у Академії протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим контрактом;

- мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера;

- сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом;

- відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання, або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В подальшому, 31.05.2021 солдатом ОСОБА_1 до керівництва Академії подано рапорт із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів за наявності підстав передбачених підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з його небажанням продовжувати навчання та відмовою від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

28.04.2021 на засіданні вченої ради Національної академії Національної гвардії України розглядалося питання про доцільність подальшого навчання у Національній академії Національної гвардії України курсанта 1 відділення 419 навчальної групи курсу №2 факультету логістики солдата ОСОБА_1 та було постановлено вважати недоцільним подальше навчання зазначеного курсанта та рекомендовано начальнику Академії припинити (розірвати) контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантом Національної академії Національної гвардії України. Рішення Вченої Ради Академії викладено у рішенні №9 засідання вченої ради Національної академії Національної гвардії України від 28.04.2021 та введено в дію наказом начальника Академії від 06.05.2021 № 361 «Про введення в дію рішення засідання вченої ради Академії від 28.04.2021 № 4».

Згідно наказу начальника Академії від 03.06.2021 №451 «Про висновки службового розслідування за фактом невиконання освітньої програми солдатом ОСОБА_1 » та витягу з наказу начальника Академії від 11.06.2021 №119 (по стройовій частині) контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і відповідачем був достроково припинений (розірваний), а відповідач виключений зі списків перемінного складу курсантів за наявності підстав, передбачених підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 36 розділу II «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, контракт, який був укладений з відповідачем 26.07.2019, припинено (розірвано) 11.06.2021.

Згідно із зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом за період з 26.07.2019 по 11.06.2021 становить 249 001,29 грн., з них: грошове забезпечення військовослужбовців на суму 233 318,70 грн., предмети, матеріали, обладнання та інвентар на суму 13730,00 грн., медикаменти та перев`язувальні матеріали на суму 40,50 грн., продукти харчування на суму 1 912,09 грн., оплата теплопостачання 0,00 грн., оплата водопостачання та водовідведення 0,00 грн., оплата інших енергоносіїв та інших комунальних послуг 0,00 грн.

ОСОБА_1 будучи обізнаним про необхідність відшкодування витрат на утримання у вищому військовому навчальному закладі, підписав Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах від 31.05.2021 та заяву-зобов`язання від 11.06.2021, які підтверджують ознайомлення відповідача з розміром, підставами та порядком відшкодування витрат, а також про те, що у разі відмови від добровільного відшкодування зазначених витрат, буде здійснено примусове стягнення зазначеної заборгованості у судовому порядку.

Відповідно до дублікату квитанції № 0.0.215964758.1 від 14.06.2021 ОСОБА_1 перерахував у добровільному порядку на рахунок Академії кошти у розмірі 100 (двісті) грн. 00 коп.

Враховуючи цю сплату станом на дату подання позову загальна сума заборгованості складає 248 901,29 грн.

У зв`язку із недотриманням вказаного зобов`язання позивачі звернулись до суду із цим позовом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» (далі - Закону), Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) і призначена для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордон), припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону, до складу Національної гвардії України входять: з`єднання, військові частини, виші військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, заклади охорони здоров`я та установи, що не входять до складу оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України.

Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, що організаційно Національна гвардія України складається з органів військового управління (головного органу військового управління Національної гвардії України та органів військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України), з`єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз. закладів охорони здоров`я та установ.

Відповідно до п.п. 3, 6 Розділу І «Загальна частина», п. 1 Розділу VIIII «Джерела надходження і порядок використання коштів та майна Академії» Статуту Національної Академії Національної гвардії України, Національна академія Національної гвардії України (Далі - Академія) є вищим військовим навчальним закладом, державної форми власності, підпорядкованим Головному управлінню Національної гвардії України (далі - ГУ НГУ) та знаходиться у сфері управління МВС України.

Відповідно до п. 1 Положення про МВС України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №878 визначено, що МВС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, а тому згідно рішенням Конституційного Суду України № З-РП/99, є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у межах даної справи.

Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби, навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» у відповідній редакції (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до положень частини 6 статті 2 цього Закону до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 2 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Статтею 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів (частина 1).

Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки (частина 2).

Відповідно до положень частини 5 статті 25 даного Закону з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини 2 статті 23 цього Закону.

Частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 даного Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Згідно з пунктом 6 Порядку витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, зокрема, курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.

Пунктом 7 Порядку передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що доказів погашення або оскарження відповідачем зазначеної суми станом на день розгляду цього спору не надано, суд встановив, що заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період становить 248 901,29 грн.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка підстав та черговості погашення боргу, встановлених чинним законодавством України, тощо.

При цьому питання правомірності визначення суми заборгованості не охоплюється предметом даного позову, оскільки розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 , згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 31.08.2018 по справі №821/381/17 та від 22.08.2018 по справі №820/1878/16.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із системного аналізу приписів Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 суд приходить до висновку про те, що заявлена до стягнення сума відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з утриманням відповідача в Національної академії Національної гвардії України у період з 26.07.2019 по 11.06.2021, підлягає сплаті відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відносно вимоги стягнути зі ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України витрати на сплату судового збору в розмірі 3733,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки в даному випадку позивачі виступали в якості суб`єкта владних повноважень, судові витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольца, буд. 10, м. Київ, 01024), Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України, буд. 3,м.Харків,61001), до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_2 , виданий 6346 від 09.03.2016, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (реквізити для сплати: , р/р UA1015295, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 26.07.2019 по 11.06.2021 у розмірі 248 901 (двісті сорок вісім тисяч дев`ятсот одна грн.) 29 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бідонько А.В.