Справа № 263/5331/21
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/5331/21
Провадження № 2-а/263/117/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шатілової Л.Г.,

при секретарі Ясир А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та стягнення матеріальних та моральних збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом, який уточнила до відкриття провадження по справі, в обґрунтування якого зазначила, що 22 квітня 2021 року їй стало відомо про те, що з її банківського рахунку відбулось списання грошових коштів, та з метою з`ясування підстав для такого списання звернулась до виконавчої служби, де отримала копію постанови по справі про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2020 року. Так, 15 листопада позивачка зверталась до служби «102» з повідомленням про недбале ставлення медичних працівників, які неналежним чином провели медичне обстеження та не помістили на стаціонарне лікування тяжку хвору ОСОБА_2 , її рідну сестру, яка не могла самостійно добратись до дому, фактично залишивши її на вулиці. Остання в тяжкому хворому стані була залишена та тривалий час знаходиться в неналежним медичних умовах, транспортувалась в транспортному засобі, який не пристосований до транспортування тяжких хворих. В подальшому ОСОБА_2 померла, вірогідно через халатного ставлення медичних працівників, при цьому правоохоронні органи не відреагували на це належним чином, натомість склали відносно позивачки постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Також зазначила, що у графі отримання копії постанови від 02 грудня 2020 року стоїть підпис, однак після 15 листопада позивачка з працівниками поліції не зустрічалась та копії відповідної постанови не отримувала, під час складання постанови присутня не була. Зазначеними діями працівників поліції позивачці було завдано матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у списанні з її банківського рахунку грошових коштів у сумі 312 грн. та сплати судового збору у розмірі 454 грн. Моральну шкоду позивачка оцінує у 24 234 грн. та яка полягає у тому, що її незаконно та несправедливо притягли до адміністративної відповідальності, вона втратила довіру до правоохоронних органів. Крім цього вона відчуває страх через те, що неправомірні дії з боку поліцейських продовжуються та вона наражає себе на додаткову небезпеку зараження вірусом «COVID-19», у зв`язку із необхідністю оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, а також необхідністю витрачання не це свого часу. В результаті було порушено нормальний ритм її життя. На підставі викладеного, просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 400435 від 02 грудня 2020 року та стягнути на її користь завдану матеріальну та моральну шкоду на загальну суму 25 000 грн.

Адміністративна справ розглядається судом на підставі ч. 5 ст. 262 КАС України, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, оскільки від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви отримано представником відповідача 24 червня 2021 року, крім цього, судом спрямовувались виклики на адресу відповідача, які були отримані 14 липня 2021 року та 02 вересня 2021 року.

У зв`язку із викладеним, суд розглядає справу відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 КАС України, за наявними матеріалами справи.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 грудня 2020 року старшим дільничним інспектором Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області винесено постанову серії ГАБ № 400435, якою позивачку ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривні.

Як вбачається з копії зазначеної постанови, 15 листопада 220 року о 14:01 годин, ОСОБА_1 знаходячись за адресою: вул. Троїцька, 46, здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції щодо бездіяльності медичних працівників КЗОЗ «ОЛІЛ».

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Окрім того, суд наголошує, що відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.

Позивачка у позовній заяві зазначає, що викликала поліцію з того приводу, що її сестрі ОСОБА_2 не надавалась належна медична допомога відповідної медичної установи. Крім цього зазначає, що в подальшому її сестра ОСОБА_2 померла.

Доказів на підтвердження того факту, що відповідачем було здійснено перевірку за фактом повідомлення позивачки а також встановлено обставини здійсненого виклику, до суду надано не було.

Натомість відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивачку зателефонувати до лінії «102», тобто не вивчивши фактичні обставини справи, притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Такі дії відповідача не можна визнати правомірними, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

Позивачка у позовній заяві зазначає, що завдана їй матеріальна шкода складається із суми утриманих з неї коштів в рахунок штрафу за оскаржуваною постановою та судового збору.

Так, питання про відшкодування судового збору вирішується судом в порядку ст. 139 КАС України за результатами розгляду справи по суті.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди у вигляді стягнутого штрафу, суд враховує наступне.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін , а позовну заяву без задоволення ;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) ;

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення ;

4) змінити захід стягнення в межах , передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення , з тим , однак , щоб стягнення не було посилено.

Повернення коштів, стягнутих з позивачка у вигляді штрафу у розмірі, має здійснюватися на підставі Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 3 вересня 2013 року «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів , та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» .

Згідно п. 3 Порядку № 787 від 3 вересня 2013 року повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень , відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства , шляхом оформлення розрахункових документів .

Відповідно до п. 5 Порядку № 787 від 3 вересня 2013 року повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків , зборів , пені , платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів , що контролюють справляння надходжень бюджету , а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду , яка набрала законної сили .

Відповідач є контролюючим органом в розумінні положень п. 5 Порядку, оскільки саме на виконання його рішення з позивачки стягнуто штраф.

За безготівковою формою повернення коштів здійснюється обласними управліннями держказначейства на підставі висновків органів державної податкової служби, рішень судових органів, інших органів, які контролюють нарахування та сплату платежів. У разі надходження до органу держказначейства рішення судових органів його копія передається відповідному органу податкової служби за місцем реєстрації платника податків.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Помилково сплачений адміністративний штраф може бути повернуто районним управлінням держказначейства у визначеному порядку лише на підставі висновку органу, який застосував адміністративне стягнення (штраф). Тобто фізичній особі необхідно звернутися до відповідного органу з письмовою заявою про надання висновку про повернення помилково сплаченого адміністративного штрафу .

З огляду на викладене, оскільки адміністративний суд обмежений колом питань, вирішення яких належить до його компетенції за результатами розгляду адміністративного позову з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (ч. 3 ст. 286 КАС України), а також враховуючи той факт, що повернення таких коштів здійснюється управлінням держказначейства на підставі висновку органу, який застосував адміністративне стягнення, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо позовних вимог позивачки про відшкодування моральної шкоди за фактом незаконного притягнення особи до адміністративної відповідальності, то така шкода відшкодовується в порядку, встановленому ст. 1176 ЦК України та Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а відповідний спір про її відшкодування вирішується судом за правилами цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень , що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем, а саме витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 грн.

Керуючись ст. 5, 6, 8-10, 73-78, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та стягнення матеріальних та моральних збитків, задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 400435 від 02 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. - скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.09.2021 року.

Суддя Л.Г. Шатілова