Справа № 947/28882/21
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/947/241/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.09.2021 року

Київський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Луняченка В.О.

за участю

секретаря Макаренко Г.В.,

представників позивача Чеберяк І.М.

представника відповідача адвоката Логунова В.І.

перекладача Альхоган А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за адміністративним позовом 26 (Одеського ) прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, військової частини НОМЕР_1 , до особи без документів, яка представилась громадянином Сирійської Арабської республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації,
ВСТАНОВИВ:
27.09.2021 року 26 (Одеський) прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, військова частина НОМЕР_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить прийняти рішення про затримання особи без документів яка представилась громадянином Сирійської Арабської республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації особи.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач порушив вимоги ст. 9, 26 Закону України «Про державний кордон України», вимоги статей 4, 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року, п.8 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 р. №1147 «Про прикордонний режим» незаконно в`їхавши на територію України, а також те, що відповідач не має документів, що посвідчують особу та дає право на виїзд з України, в зв`язку з чим добровільно виїхати з території України у встановленому законодавством порядку відповідач не зможе, оскільки згідно ст.22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства які на законних підставах перебувають в Україні, мають право у встановленому порядку вільно залишити територію України, тобто вони можуть виїхати з України за дійсним паспортним документом, дана особа підлягає затриманню та примусовому видворенню за межі України

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити на підставі вимог ч.1 ст. 289 КАС України .

Відповідач, та його представник адвокат, у судовому засіданні пояснили, що розуміють, що відповідач перетинав кордон незаконно та повинен понести з цього приводу адміністративну відповідальність, але у його телефоні наявні фотокопії документів по яким можливо встановити його особу, тому підстав для окремого затримання з метою лише ідентифікації не має потреби а також і правових підстав.

З матеріалів наданих для вирішення позову про затримання вбачається наявність фотографії документа на іноземної ( арабської ) мові громадянина Сирійської Арабської республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), з відміткою «згідно оригіналу» із наявності на даному документі фотографії особи а також, зі слів перекладача який оглянув зазначений документ - особистих даних особи достатніх для ідентифікації , протоколи про адміністративне правопорушення ПдРУ №162295 про затримання в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для паромного сполучення « Черноморський рибний порт» 24.09.2021 року під час здійснення огляду прикордонною службою теплоходу «Genk G», який прибув з республіки Туреччина, у тентованому причепі який знаходився на борту т/х приховану особу, яка назвалась громадянином Сирійської Арабської республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), та яка не мала дозволу на перетин кордону України,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно частини 11 цієї статті строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Частиною 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

В свою чергу, згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 року № 141 передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, що затримані в установленому законодавством порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110 пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі пункт тимчасового перебування) є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, зокрема:

стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України;

стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством;

затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства.

Аналіз наведених вище положень чинного законодавства свідчить про те, що позов про затримання іноземця або особи без громадянства, може бути подано виключно стосовно особи, до якої вже подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення тобто є видом забезпечення належної процедури видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

В ході розгляду даної справи встановлено, що відносно відповідача не приймалось рішення про його примусове повернення та позов щодо примусового видворення відносно відповідача не подавався, що виключає можливість затримання відповідача для забезпечення процедури примусового видворення, яка фактична відносно відповідача не здійснюється.

Посилання представників позивача на те, що законодавством передбачено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації у разі відсутності у такої особи документа, що дає право на виїзд з України та на те, що можливість звернення із такою позовною заявою не пов`язана саме із процедурою видворення іноземця чи особи без громадянства, є необґрунтованими та ґрунтуються на невірному тлумаченні положень статті 289 КАС України та інших нормативно-правових актів, зазначених вище, оскільки затримання особи з метою ідентифікації пов`язано саме із забезпеченням видворення цієї особи за межі території України та поза межами цієї процедури здійснено бути не може.

Суд також звертає увагу на наявність у матеріалах справи копії документа з якого при наявності офіційного перекладу наявним під час проведення процедури перекладачем, можливо ідентифікувати особу відповідача, яка завірена повноважним представником позивача із відміткою «згідно із оригіналом» що свідчить про наявність у співпрацівників прикордонної служби документу для ідентифікації відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2,5,7-9,72-79,90,241,242,243,246,250,255, 289 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про затримання з метою ідентифікації особи, яка представилась громадянином Сирійської Арабської республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.