Справа № 200/9823/21
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2021-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 р. Справа№200/9823/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправними дій щодо не зарахування до страхового стажу період роботи з 22.04.1970 року по 18.02.1972 року у Красноармійському райбиткомбінаті;

- зобов`язання повторно розглянути заяву від 05.05.2021 року № 1418/Г-0581-21 про проведення перерахунку пенсії зарахувавши період роботи з 22.04.1970 року по 18.02.1972 року у Красноармійському райбиткомбінаті до страхового стажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у травні 2021 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 22.04.1970 року по 18.02.1972 року у Красноармійському райбиткомбінаті, який їй не було зараховано при призначенні пенсії у 2009 році.

Листом управління від 26.05.2021 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за віком. Відповідач не врахував період роботи позивача з 22.04.1970 року по 18.02.1972 року у Красноармійському райбиткомбінаті, оскільки в трудовій книжці запис про прийняття на роботу має виправлення.

Позивач не погоджується з такими діями управління, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Прийнято розгляд справи проводити в строки встановлені ст. 258 КАС України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року замінено первинного відповідача Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до вимог статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідачем надано письмовий відзив від 20.08.2021 року № 0500-2206-8/57253 (а.с. 39-40). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач з 26.02.2009 року перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

14.05.2021 року позивач звернувся до управління з заявою довільної форми про надання роз`яснення щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 1970 року по 1973 рік, тому їй було надано саме роз`яснення з зазначеного питання.

Період роботи позивача з 22.04.1970 року по 18.02.1972 року у Красноармійському райбиткомбінаті не врахований до страхового стажу, оскільки в трудовій книжці запис про прийняття на роботу містить виправлення в даті прийому на роботу, що суперечить п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 17.08.1993 року № 110.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 5). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5 зв.бік).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 26.02.2009 року перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

14.05.2021 року позивач звернувся до управління з заявою довільної форми про надання роз`яснення щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 1970 року по 1973 рік (а.с. 34). Зокрема, позивач попросила відповідача повідомити, чому не був взятий до зарахування страхового стажу період роботи з 1970 року по 1973 рік у Красноармійському райбиткомбінаті та надіслати відповідь за адресою позивача.

При цьому, у позові адвокат позивача зазначила, що позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте сторонами до матеріалів справи такої заяви не надано.

Листом управління № 0581-02-8/16762 від 26.05.2021 року позивачу надано роз`яснення з поставленого позивачем питання в межах Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 8-9). Зокрема, відповідач не врахував період роботи позивача з 22.04.1970 року по 18.02.1972 року у Красноармійському райбиткомбінаті, оскільки в трудовій книжці запис про прийняття на роботу має виправлення в даті про прийом на роботу. Також відповідач порекомендував позивачу звернутися до правонаступника підприємства та з отриманою довідкою звернутися до управління з заявою про перерахунок пенсії за ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Між іншим, судом встановлено, що у трудовій книжці позивача від 25.04.1970 року (а.с. 6-7) по спірному періоду роботи наявні наступні записи:

- запис № 1 - з 22.04.1970 року прийнята учнем кравця Красноармійського райбиткомбінату;

- запис № 2 - з 18.02.1972 року переведена кравцем 1 розряду Красноармійського райбиткомбінату;

- запис № 3 - з 25.04.1973 року звільнена у зв`язку зі зміною місця проживання.

Однак, у запису № 2 міститься виправлення не щодо дати прийому на роботу, як зазначив відповідач, а щодо розряду: 2 розряд виправлено на 1 розряд, про що у верхній частині сторінки зроблено запис інспектора відділу кадрів, тобто по періоду, який неврахований управлінням при призначенні пенсії.

Тобто, по спірному періоду роботи, неврахованому відповідачем при призначенні у 2009 році пенсії є записи у трудовій книжці позивача.

При цьому, проміжних записів між записами № 2 та № 3 немає, однак період роботи позивача після 18.02.1972 року на тому ж підприємстві відповідачем враховано до його страхового стажу.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу при призначені пенсії за віком позивачу спірного періоду роботи з 22.04.1970 року по 18.02.1972 року у Красноармійському райбиткомбінаті, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 28 років.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з ч. 3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено період роботи позивача з 22.04.1970 року по 18.02.1972 року у Красноармійському райбиткомбінаті.

Крім того, між записами № 2 про переведення кравцем 1 розряду з 12.06.1972 року та № 3 про звільнення з роботи з 25.04.1973 року немає проміжку, однак відповідач вибірково не зарахував страховий стаж саме з дати прийому 22.07.1970 року по дату переведення позивача кравцем 1 розряду - 18.02.1972 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 не прийнятого відповідачем при призначенні пенсії за віком у 2009 році спірного періоду роботи з 22.04.1970 року по 18.02.1972 року у Красноармійському райбиткомбінаті є протиправною і цей період має бути зарахований до страхового стажу позивача.

Стосовно вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 05.05.2021 року № 1418/Г-0581-21 про проведення перерахунку пенсії, суд зазначає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано до позову та матеріалів справи зазначеної заяви від 05.05.2021 року в якій викладено прохання здійснити перерахунок пенсії з врахуванням відповідних періодів роботи.

Натомість відповідачем надано заяву позивача від 14.05.2021 року № 1418/Г-0581-21 (а.с. 34) в якій ОСОБА_1 просить надати роз`яснення щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 1970 року по 1973 рік, на яку надав відповідь від 26.05.2021 року в межах Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 8-9).

Жодних рішень щодо відмови у перерахунку пенсії відповідачем не приймалося.

Згідно з пунктом 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

За приписами пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 1).

Додатком 1 до Порядку № 22-1 затверджено форму заяви про призначення/перерахунок пенсії, яка складається з двох аркушів.

Заява ж позивача складена на одному аркуші, довільної форми.

Однак, як зазначено вище, позивач не надала доказів подання до управління заяви про перерахунок пенсії згідно з вимогами ст. 42 Закону України № 1058 та Порядку № 22-1.

Відтак, вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про проведення перерахунку пенсії позивачу є завчасними, оскільки позивач не звертався до управління з такою заявою.

Таким чином, позивачу необхідно звернутися до відповідача з заявою про перерахунок пенсії встановленої Порядком 22-1 форми.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 22.04.1970 року по 18.02.1972 року у Красноармійському райбиткомбінаті при призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 22.04.1970 року по 18.02.1972 року у Красноармійському райбиткомбінаті.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 28 вересня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова