Справа № 200/11364/21
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 р. Справа№200/11364/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. за участю секретаря судового засідання Синкової А.О.

за участі:

представника позивача: Сельскої О.З.

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Донецької обласної прокуратури до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Рекашової А. М. про стягнення виконавчого збору,

У С Т А Н О В И В:

02 вересня 2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Донецької обласної прокуратури до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Рекашової А. М. про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне.

Донецьким окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист № 200/6675/20-а від 01.07.2021 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/6675/20-а від 22.02.2021 року щодо виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги у зв`язку зі звільненням у розмірі середньомісячної заробітної плати.

На виконання даного виконавчого листа головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Рекашовою А. М. відкрито виконавче провадження № 66339546 від 04.08.2021 року.

Також головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Рекашовою А. М. винесено постанову від 04.08.2021 про стягнення з Донецької обласної прокуратури виконавчого збору у розмірі 24 000 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Донецька обласна прокуратура є державною організацію.

Згідно з п. 4. ч. 5 ст. 7 Закону України «Про прокуратуру» єдність системи прокуратури України забезпечується фінансуванням прокуратури виключно з Державного бюджету України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі № 200/6675/20-а зобов`язано Донецьку обласну прокуратуру виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у зв`язку зі звільненням у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що суд зобов`язує Донецьку обласну прокуратуру вчинити певні дії, спрямовані саме на перехід грошових коштів з державного бюджету до ОСОБА_1 .

Вказане рішення буде виконуватись саме за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Отже, з Донецької обласної прокуратури, як державного органу, виконавчий збір не має стягуватись.

Таким чином, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Рекашова А. М. безпідставно винесла постанову від 04.08.2021 про стягнення з Донецької обласної прокуратури виконавчого збору у розмірі 24 000 грн.

На цих підставах просить суд:

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Рекашової А. М. від 04.08.2021 про стягнення з Донецької обласної прокуратури виконавчого збору у розмірі 24 000 грн.

Відповідач відзив суду не надав.

Згідно із ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з виявленими недоліками.

13 вересня позивач усунув недоліки та надав до суду докази сплати судового збору.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року провадження по справі відкрито за правилами глави 11 розділу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» КАС України та призначив судове засідання на 27 вересня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року суд витребував від позивача додаткові матеріали.

24 вересня 2021 року через канцелярію суду надійшли від позивача паспорт бюджетної програми на 2021 рік та кошторис Донецької обласної прокуратури на 2021 рік.

27 вересня 2021 року представник позивача в судове засідання з`явився. На позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача 27 вересня 2021 року в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачем у справі є Донецька обласна прокуратура яка є юридичною особою .

Відповідачем є відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України який в даних правовідносинах виступає як суб`єкт владних повноважень.

Щодо строків звернення до суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України , позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 17.07.2020 р.) було встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19),строки,визначені статтями 47, 79, 80,111, 122. 162, 163, 164, Ш 169, 177, 193, 295, 301 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2020 року № 956 про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641, у зв`язку з продовженням на всій території України дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2», а також з метою запобігання розповсюдженню особливо небезпечного вірусного захворювання серед відвідувачів та працівників судової установи Донецький окружний адміністративний суд продовжено особливий режим роботи до 31.12.2020 року.

Судом встановлено, що позивач отримав оскаржувану постанову від 18.08.2021 року ВП №663395 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24000 грн. з Донецької обласної прокуратури.

До суду звернувся 27.08.2021 року відповідно до віх. № 15/2-749 вих-21.

Тому, строк для звернення до суду позивачем не порушено.

Щодо суті позовних вимог.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року по справі №200/6675/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати вихідної допомоги у зв`язку із звільненням, зобов`язання виплатити вихідну допомогу у зв`язку із звільненням у розмірі середнього місячного заробітку - задовольнити.

Визнано протиправною бездіяльність Донецької обласної прокуратури щодо невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні.

Зобов`язано Донецьку обласну прокуратуру виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у зв`язку зі звільненням у розмірі середнього місячного заробітку.

Постановою державного виконавця відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 04.08.2021 року ВП №663395 про стягнення виконавчого збору постановлено стягнути з Донецької обласної прокуратури виконавчого збору в розмірі 24000,00 гривні (а.с.5)

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань організаційна форма Донецької обласної прокуратури є державна організація (установа, заклад) ідентифікаційний код 25707002 (а.с.6-12).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами другою та третьою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 255 КАС України, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою, другою статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», що є спеціальним у відношенні виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частинами 1 та п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено,що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 04.08.2021 року ВП №663395 про стягнення виконавчого збору постановлено стягнути з Донецької обласної прокуратури виконавчий збір в розмірі 24000,00 гривні

Відповідно до п.3 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"

Позивач вказує, що оскільки він є державним органом то вказане рішення буде виконуватися за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Ухвалою суду було витребувані у позивача відповідні фінансові документи як доказ того, що судове рішення буде виконуватися за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

24 вересня 2021 року через канцелярію суду надійшли від позивача паспорт бюджетної програми на 2021 рік, затверджений наказом офісу Генерального прокурора № 12б від 08.02.2021 року та кошторис Донецької обласної прокуратури на 2021 рік, затверджений першим заступником Генерального прокурора 11.01.2021 року.

Але, в цих документах відсутня стаття розходів для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З системного аналізу вказаних норм законів суд приходить до висновку що ці норми застосовуються у разі виконання рішень суду саме про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган.

В розглянутих судом правовідносинах, рішення суду та виконавчий документ мають немайновий характер в яких мова про стягнення не йде.

Надалі в ст..3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» йдеться про те, що виконання рішень судів про стягнення коштів здійснює центральний орган виконавчий влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Донецька обласна прокуратура не є центральним органом виконавчий влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Тому, Донецька обласна прокуратура не може здійснювати виконання рішень суду про стягнення коштів.

В даному випадку Донецька обласна прокуратура в правовідносинах з органом державної виконавчої служби виступає як державний орган, який є боржником по виконанню вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язкам органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб кореспондує право фізичних та юридичних осіб очікувати що ці органи та посадові особи будуть діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші протии Україн" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах Донецької обласної прокуратури до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Рекашової А. М. про стягнення виконавчого збору, відмовити.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 27 вересня 2021 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Хохленков