Справа № 200/2624/20-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 вересня 2021 року справа №200/2624/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді доповідача Компанієць І.Д., суддів Геращенка І.В. , Казначеєва Е.Г. ,

розглянувши заяву Державної установи "Державний науково-дослідницький і проектний інститут основної хімії" про забезпечення позову у справі № 200/2624/20-а (головуючий І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Азов- Мінералтехніка" до Державної служби геології та надр України про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної служби геології та надр України про:

визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків техногенних Східної ділянки сховища відходів збагачення вивітрилих руд Мазурівського рідкіснометалевого родовища для отримання пальовошпатових матеріалів з вилученням супутніх корисних компонентів, що знаходиться у Волноваському районі Донецької області, за результатами розгляду заяви від 17 жовтня 2019 року;

зобов`язання надати спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування пісків техногенних Східної ділянки сховища відходів збагачення вивітрилих руд Мазурівського рідкіснометалевого родовища для отримання пальовошпатових матеріалів з вилученням супутніх корисних компонентів, що знаходиться у Волноваському районі Донецької області, відповідно до підпункту 1 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою КМУ від 30.05.2011 року № 615;

визнання протиправним та скасування наказ Держгеонадр від 13.03.2020 року № 92.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність щодо неприйняття рішення про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків техногенних Східної ділянки сховища відходів збагачення вивітрилих руд Мазурівського рідкіснометалевого родовища для отримання пальовошпатових матеріалів з вилученням супутніх корисних компонентів, що знаходиться у Волноваському районі Донецької області, за результатами розгляду заяви від 17 жовтня 2019 року;

визнано протиправним та скасовано наказ від 13.03.2020 року № 92 в частині відмови в наданні спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року резолютивну частину рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року по справі №200/2624/20-а доповнено абзацом наступного змісту:

Зобов`язати Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Азов-Мінералтехніка від 17 жовтня 2019 року про отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, зокрема, відповідно до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. N 615, в редакції, чинної станом на час звернення із заявою від 17.10.2019 року.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року по справі №200/2624/20-а залишено без змін.

12 вересня 2021 року Державна установа "Державний науково-дослідницький і проектний інститут основної хімії" звернулась з апеляційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року по справі №200/2624/20-а.

Ухвалами Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 13 грудня 2021 року.

23 вересня 2021 року на адресу Першого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Державної установи "Державний науково-дослідницький і проектний інститут основної хімії" про забезпечення позову у справі № 200/2624/20-а, в якій апелянт просить зупинити дію наказу Державної служби геології на надр України від 15.06.2021 №448 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків техногенних Східної ділянки сховища відходів збагачення вивітрилих руд Мазурівського рідкіснометалевого родовища для отримання пальовошпатових матеріалів з вилученням супутніх корисних компонентів, що знаходиться у Волноваському районі Донецької області.

В обґрунтування заяви зазначає, що виданий на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року по справі №200/2624/20-а наказ Державної служби геології на надр України від 15.06.2021 №448 з приводу надання ТОВ "Азов- Мінералтехніка" спеціального дозволу не відповідає вимогам закону, винесений з порушенням порядку та не у спосіб, що визначені законом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 150 КАС Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу або іншим особам, здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій, рішень суб`єкта владних повноважень, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

При цьому, за правилами ч. 1 ст. 77 КАС України тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову покладається саме на позивачів, які ініціюють таке клопотання.

Дослідивши заяву апелянта про вжиття заходів забезпечення позову, суд звертає увагу на те, що заявником заявлено заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними вирішенню питання по суті позовних вимог, що суперечать нормам адміністративного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу, що фактична протиправність чи правомірність відповідних рішень або дій відповідача, підлягає встановленню судом за наслідками розгляду та вирішення апеляційної скарги та законності рішення суду першої інстанції, тобто по суті заявлених позовних вимог.

Отже, суд дійшов висновку, що застосувавши заходи забезпечення позову у спосіб визначений позивачем, суд фактично ухвалить рішення без розгляду справи по суті та вийде за межі підстав забезпечення позову, передбаченого статтями 150-151 КАС України.

Відтак, суд вважає, що заявником не доведено існування обставин, визначених у ст.150 КАС України, для вжиття судом заходів забезпечення позову.

Зазначені обставини не можуть бути підставою для забезпечення адміністративного позову без наявності підстав, передбачених ст. 150 КАС України.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви Державної установи "Державний науково-дослідницький і проектний інститут основної хімії" про забезпечення позову.

Керуючись ст. 150, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви Державної установи "Державний науково-дослідницький і проектний інститут основної хімії" про забезпечення позову у справі № 200/2624/20-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий-суддя І.Д. Компанієць

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв