Справа № 465/3789/21
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

20.09.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Величка О.В.

при секретарі Беркій Т.М.

з участю

представника позивача Катрич З.-М.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, 19) про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 845946 від 24.05.2021 року та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м. Львова із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 845946 від 24.05.2021 року та вимоги (припису) від 24.05.2021 року № 597, закриття провадження у справі. В обґрунтування своїх вимог вказав, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 845946 від 24 травня 2021 року, складеної інспектором ВБДР Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Гук І.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 2, 3 статті 140 КУпАП України. Суть інкримінованого позивачу порушення: 24 березня 2021 року об 11:00 год. на вул. В. Вернадського (міжквартальний проїзд, коорд. 49.7869135,240235437) позивач, будучи посадовою особою (виконробом), проводив роботи по прокладенню бруківки на проїжджій частині вулиці без погодженої тимчасової схеми організації дорожнього руху уповноваженим підрозділом Національної поліції України та не огородивши належним чином місце проведення робіт і не встановивши відповідних дорожніх знаків, чим порушив правила, норми та стандарти по облаштуванню місця робіт, передбаченого ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», ДСТУ 8749:2017, ДСТУ 4100:2014. Також, 24 травня 2021 року інспектор виніс Вимогу (припис) № 597, якою зобов`язав позивача у двадцятиденний строк усунути порушення чинного законодавства України шляхом розроблення та погодження тимчасової схеми організації дорожнього руху уповноваженим підрозділом Національної поліції України на перетині вул. Вернадського (міжквартальний проїзд, коорд. 49.7869135,240235437). Позивач не погоджується із викладеними у постанові та вимозі (приписі) рішенням, вважає себе невинуватим, а постанову та вимогу (припис) такими, що підлягають скасуванню у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права. Зокрема зазначає, що позивач не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП, адже вказані функції не входять до його посадових обов`язків. Окрім того, у справі відсутні належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Зважаючи на вищевикладене, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 845946 від 24.05.2021 року та вимоги (припису) від 24.05.2021 року № 597, а також закрити провадження у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 31.05.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху із підстав, зазначених в ухвалі, та надано позивачу строк для усунення допущених недоліків.

Після усунення вказаних недоліків, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 20.09.2021 року за заявою представника позивача ОСОБА_1 - Катрич З-М.І. закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патурльної поліції про визнання протиправною і скасування вимоги (припису) від 24.05.2021 року №597, виданого інспектором ВБДР Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патурльної поліції Гуком І.В.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що інспектором Управління винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.140 КУпАП відповідно до чинного законодавства, а саме - ст. ст. 268, 278, 279, 280, 283, 284, 288, 307, 308 КУпАП та відповідає вимогам ст. ст. 278, 279 КУпАП. Разом із тим, оскільки строк зберігання відеозаписів становить 30 діб, відеозапис правопорушення не є збереженим.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого остання зазначає, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 КУпАП. Додатково просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.09.2021 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про скасування та визнання протиправною вимоги (припису) від 24.05.2021 року № 597.

Представник позивача Катрич З.-М.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, викладені в позовній заяві, просила такі задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку повідомлявся про час і місце такого, разом із тим просить суд справу розглядати у її відсутності, про що зазначила у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 845946 від 24.05.2021 року, 24 березня 2021 року об 11:00 год. на вул. В. Вернадського (міжквартальний проїзд, коорд. 49.7869135,240235437) ОСОБА_1 , будучи посадовою особою (виконробом), проводив роботи по прокладенню бруківки на проїжджій частині вулиці без погодженої тимчасової схеми організації дорожнього руху уповноваженим підрозділом Національної поліції України та не огородивши належним чином місце проведення робіт і не встановивши відповідних дорожніх знаків, порушивши правила, норми та стандарти по облаштуванню місця робіт, передбаченого ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», ДСТУ 8749:2017, ДСТУ 4100:2014, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2, 3 ст. 140 КУпАП.

Частинами 2, 3 ст. 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування , а також порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені та відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення суду не представлено. Поданий представником відповідача відзив на позовну заяву не містить належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.140 КУпАП, не долучено відео- або фото- доказів вчиненого правопорушення, запису із нагрудних камер працівників поліції, натомість в ньому міститься лише посилання на оформлену постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 845946 від 24.05.2021 року та фотокартки, з яких неможливо визначити дійсні обставини, а саме, які роботи виконувались, ким, де та з чого слідує висновок про наявність порушень, в тому числі з боку ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не додано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.140 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Окрім того, суд зазначає, що постанова серії ДП18 № 845946 від 24.05.2021 року складена відносно ОСОБА_1 . Разом із тим, відповідно до поданої позивачем копії паспорта громадянина України, вірним прізвищем останнього є « ОСОБА_4 ». Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови суб`єктом накладення стягнення особа порушника належним чином не встановлювалась.

Більше того, надаючи оцінку наказу № 83 від 11.12.2018 року, виданого Колективним виробничим підприємством «Мистецтво», суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 визначено відповідальним за виконання будівельно-монтажних робіт по будівництву об`єкта «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудовано - прибудованими приміщеннями комерційного та громадського призначення , трансформаторної підстанції на вул. Стрийській, 195 у м. Львів », дотримання вимог охорони праці, санітарних та протипожежних вимог, складування матеріалів, розташування техніки (машин і механізмів). Відтак, позивач не може відповідати за порушення норм та правил, передбачених ст. 140 КУпАП, адже вчинення відповідних дій, зокрема погодженя з органами поліції тимчасової схеми організації дорожнього руху, встанволення огородження, знаків, до компетенції та посадових обов`язків виконроба не входить.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії ДП18 № 845946 від 24.05.2021 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 2, 3 ст.140 КУпАП, слід скасувати, а також у відповідності до ст. 286 КАС України - закрити справу про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, стосовно позовної вимоги про визнання дій відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2, 3 ст.140 КУпАП неправомірними, суд зазначає, що згідно із ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Таким чином, у даній категорії справ суд не уповноважений визнавати протиправними дії суб`єктів владних повноважень, якими прймалося рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. А тому, зазначена вище позовна вимога задоволенню не підлягає.

Зважаючи на вищевикладене, а також беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд доходить переконання про стягнення з відповідача 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. сплаченого позивачем судового збору, а також 450 грн. інших витрат, пов`язаних з підготовкою справи до розгляду, і понесених позивачем у зв`язку із виготовленням та нотаріальним завіренням довіреності на представника, що підтверджуються довідкою приватного нотаріуса Бабій О.В. №438/01-14 від 08.07.2021 року.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, 19) про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 845946 від 24.05.2021 року та закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 845946 від 24.05.2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.ч.2, 3 ст.140 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.140 КУпАП, - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп. та 450 (чотириста п`ятдесят) гривень 00 коп. інших витрат, пов`язаних з підготовкою до розгляду справи.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.09.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Величко О.В.