Справа № 280/537/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Справа № 280/537/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-БЛОК» (вул. Авраменко, буд. 10, кв. 70, м. Запоріжжя, 69120) про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, яка була надіслана 30.12.2020 засобами поштового зв`язку, Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-БЛОК» (далі відповідач), в якій позивач просить суд: стягнути з рахунків платника податків у всіх банках, що належать такому платнику податків відповідачу, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків на користь УК у Шевченківському районі м. Запоріжжя (код одержувача 38025367 в Казначействі України (ЕАП)) суму податкового боргу:

зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 608532,29 грн.,

зі сплати податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 77910,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача наявний узгоджений податковий борг. З метою погашення податкового боргу, боржнику (відповідачу) направлялась податкова вимога форми «Ю» №105134-17/484 від 02.10.2018, проте відповідачем заборгованість погашена не була. В зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 25.01.2021 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

Ухвалою від 01.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/537/21, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу строк з дня вручення ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на позов не надав.

На адресу суду повернулась судова кореспонденція, яка направлялась відповідачу за місцем реєстрації, з відміткою поштового відділення: «за закінченням терміну зберігання».

Місце державної реєстрації відповідача підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 7-8).

Також відомості щодо адреси відповідача перевірені судом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до вимог ч.8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За приписами ч. 11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Частиною 6 ст.162 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням вимог ст.ст. 205, 229 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-БЛОК» є юридичною особою, що зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 26.08.2005 () за юридичною адресою: вул. Авраменко, буд. 10, кв. 70, м. Запоріжжя, 69120.

Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, за відповідачем рахувався податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 608532,29 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 77910,88 грн.

Заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів виникла на підставі наступного.

На підставі акту камеральної перевірки №60919/04-36-56-41/33758778 від 18.10.2018 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми ПС від 28.11.2018 №, яким до відповідача за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг) застосовано штраф у загальному розмірі 1020,00 грн. (а.с.12-14).

Вказане рішення направлено на адресу відповідача поштою.

У зв`язку зі сплатою податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 497,00 грн., сума заборгованості зменшилась та склала 523,00 грн.

На підставі акту камеральної перевірки №0002/08-01-49-04/33758778 від 10.09.2019 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми Ш від 07.11.2019 №, яким до відповідача за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість застосовано штраф у загальному розмірі 361,70 грн. (а.с.15-16).

Указане рішення направлено на адресу відповідача поштою.

На підставі акту планової виїзної документальної перевірки №13048/04-36-14-20-08/33758778 від 25.09.2017 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми Р від 13.11.2017 №, яким до відповідача за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг) застосовано штраф у загальному розмірі 416376,25 грн. (а.с.17-21).

Вказане рішення направлено на адресу відповідача поштою.

На підставі акту камеральної перевірки №0683/08-01-49-04/33758778 від 10.03.2020 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми Ш від 21.04.2020 №, яким до відповідача за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість застосовано штраф у загальному розмірі 133,40 грн. (а.с.23-24).

Вказане рішення направлено на адресу відповідача поштою.

Заборгованість з податку на прибуток приватних підприємств виникла на підставі наступного.

На підставі акту позапланової невиїзної документальної перевірки №16052/04-36-14-20-08/33758778 від 02.04.2018 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми Р від 30.05.2018 №, яким до відповідача за платежем податок на прибуток приватних підприємств застосовано штраф у загальному розмірі 67392,50 грн. (а.с.28-31).

Вказане рішення направлено на адресу відповідача поштою.

У зв`язку зі сплатою податку на прибуток приватних підприємств товарів у розмірі 1091,43 гри., сума заборгованості зменшилась та складає 66 301,07 грн.

На підставі п.п.129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, відповідачу нарахована пеня з податку прибуток приватних підприємств у розмірі 11439,81 грн.

На підставі акту камеральної перевірки №0708/08-01-49-06/33758778 від 20.03.2019 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми ПС від 06.05.2019 №, яким до відповідача застосовано штраф у загальному розмірі 170,00 грн. (а.с.32-33).

Указане рішення направлено на адресу відповідача поштою.

Таким чином, сума податкового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг) становить 608532,29 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств становить 77910,88 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме на адресу відповідача надіслана податкова вимога від 02.10.2018 №105134-17/484 на суму 77740,88 грн., яка повернута до податкового органу не врученою (а.с.34-35)

У зв`язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось із даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено в абзаці 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу наведених положень слідує, що у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначених контролюючим органом грошових зобов`язань та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, такі податкові зобов`язання вважаються узгодженими.

Таким чином, враховуючи, що доказів оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень в судовому порядку відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що станом на момент звернення позивача із даним позовом до суду та станом на момент розгляду даної справи, заявлені позивачем до стягнення грошові зобов`язання відповідача вважаються узгодженими.

У той же час, зазначені грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу.

Доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано.

Згідно зі статтею 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкового боргу в сумі 686443,17 грн. в матеріалах справи відсутні.

Як визначено п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Із матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача надіслана податкова вимога форми «Ю» №105134-17/484 від 02.10.2018 на суму 77740,88 грн.

У матеріалах справи відсутні відомості, що податковий борг до моменту розгляду справи переривався, або є погашеним відповідачем у справі.

Доказів оскарження та скасування зазначеної податкових вимог та визначених у ній суми податкового боргу відповідачем не надано.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу платника податків за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Отже, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.

Таким чином, з наведеного вбачається, що позивачем дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, а відтак і дотримана встановлена Податковим кодексом України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу, а тому вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, відповідають приписам чинного законодавства.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми податкового боргу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача спірної суми заборгованості, яка є предметом розгляду даної справи.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Натомість, відповідач по справі не надав жодного доказу на спростування позовних вимог.

Отже, з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-БЛОК» (вул. Авраменко, буд. 10, кв. 70, м. Запоріжжя, 69120;) про стягнення коштів за податковим боргом, - задовольнити.

Стягнути з рахунків платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-БЛОК» у всіх банках, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, податковий борг на користь УК у Шевченківському районі м. Запоріжжя (код одержувача 38025367 в Казначейство України (ЕАП):

-з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 608532,29 грн. (шістсот вісім тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 29 коп.), (код платежу 14010100 на р/р UА0008009);

-з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 77910,88 грн. (сімдесят сім тисяч дев`ятсот десять гривень 88 коп.) (код платежу 11021000 на р/р UА0008009).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 27.09.2021.

Суддя Р.В. Кисіль