Справа № 200/12310/21
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

27 вересня 2021 р. Справа №200/12310/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, третьої особи № 1 - Нотченко Віктора Вікторовича, третьої особи № 2 - ОСОБА_2 , третьої особи № 3 - ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області (далі відповідач), третьої особи № 1 - ОСОБА_4 , третьої особи № 2 - ОСОБА_2 , третьої особи № 3 - ОСОБА_3 , в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області щодо не прийняття рішення, відповідно до статті 128 та пункту 6-1 розділу X Перехідних положень Земельного Кодексу України, за результатом розгляду заяви про надання дозволу на викуп земельних ділянок для ведення фермерського господарства кадастровий номер :06:000:0003 площею 20.0278 га; кадастровий номер: :06:000:0005 площею 10,7768 га; кадастровий номер :10:000:0055 площею 16,7177 га, які розташовані на території Миколаївської міської ОТГ (колишня Малинівська сільська рада);

- зобов`язати Миколаївську міську раду Слов`янського району Донецької області розглянути заяву від ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 від 06.08.2021 р. про надання дозволу на викуп земельних ділянок для ведення фермерського господарства кадастровий номер :06:000:0003 площею 20,0278 га; кадастровий номер: :06:000:0005 площею 10,7768 га; кадастровий номер: :10:000:0055 площею 16,7177 га, які розташовані на території Миколаївської міської ОТГ (колишня Малинівська сільська рада), у встановленому законом порядку.

У силу положень пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Тобто, з`ясуванню підлягають підстави та обставини, за яких виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Так, якщо порушення своїх прав особа убачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 липня 2018 року по справі № 815/2082/17 (адміністративне провадження № К/9901/4235/18).

Як зазначає позивач у позові, Миколаївська міська рада Слов`янського району Донецької області вважає, що перехід майнових прав власності на земельну ділянку, передану її спадкодавцю не стався у зв`язку із неотриманням нею свідоцтва про право на спадщину, що видаються на ім`я кожного спадкоємця, який прийняв спадщину.

Тобто відповідач не визнає переходу права власності позивачу та не визнає довідку, що видана Другою слов`янською державною нотаріальною конторою у Донецькій області на ім`я ОСОБА_1 від 20 грудня 2018 року за № 1259/2-14, яка на думку відповідача не може бути документом, що підтверджує право спадкоємців на спадкове майно згідно чинного законодавства України.

Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку з необхідністю захисту права на володіння земельною ділянкою, яку позивач має намір успадкувати.

Зі змісту позовної заяви убачається, що предмет позову складають вимоги щодо захисту права позивача, передбаченого Земельним кодексом України - набуття права власності на земельну ділянку. Отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Разом із тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що даний спір є приватноправовим і не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Суд вважає, що за предметом спору та суб`єктним складом сторін, вказаний спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки стосується захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних прав позивача, що виникають із земельних відносин та відносин спадкування. Водночас адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей встановлювати (визнавати) належність права власності, зокрема, на земельні ділянки.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містяться, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 184/2470/13.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, третьої особи № 1 - ОСОБА_4 , третьої особи № 2 - ОСОБА_2 , третьої особи № 3 - ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя І.В. Шинкарьова