Справа № 280/4124/21
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 вересня 2021 року Справа № 280/4124/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до Головного управління ДПС в Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, )

про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління ДПС в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення - рішення №1 від 06 січня 2021 року;

- податкове повідомлення - рішення №1 від 06 січня 2021 року;

- податкову вимогу №6719-13 від 19 лютого 2021 року.

Ухвалою суду 31 травня 2021 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 30 червня 2021 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 05 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення та вимога прийняті на підставі Акту фактичної перевірки №3228/08/01/09/ НОМЕР_1 від 14 грудня 2020 року, здійсненої працівниками Головного управління ДПС у Запорізькій області з питання здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, дотримання правил торгівлі підакцизними товарами. Так, в акті перевірки встановлено, що попередня ліцензія діяла з 16 листопада 2019 року по 16 листопада 2020 року. Разом з тим, позивач зазначає, що він заздалегідь проплатив вартість ліцензій 2000,00 грн. та 500,00 грн., а саме 03 листопада 2020 року (майже за 2 тижні до закінчення дії), як того вимагає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». В подальшому, 13 листопада 2020 року письмово, щодо надання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, звертався до Головного управління ДПС у Запорізькій області. Вважає, що працівники податкової служби своєчасно не видали позивачу вказану ліцензію попри належне звернення позивача з наявністю фінансового документа, що підтверджується копією долученої заяви та квитанції. Також заперечує проти подвійного нарахування штрафних санкції, оскільки стаття 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачає притягнення до відповідальності за одночасну відсутність дозвільних документів при реалізації «алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій» на суму 17000,00 грн. Крім того зазначає, що норми діючого Податкового кодексу передбачають прийняття податковим вимог на суми, які є узгодженими та несплаченими в передбачені строки платником податків. З урахування зазначеного, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 27 липня 2021 року надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№42336), в якому зазначає, що за заявами ФОП ОСОБА_1 видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії 1 рік з 19 листопада 2020 року та ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії 1 рік з 19 листопада 2020 року, тобто з дати, яка власноруч зазначена позивачем в заявах. Вказує, що фактичні обставини справи свідчать, що позивач був обізнаний про відсутність з 16 листопада 2020 року по 19 листопада 2020 року відповідних ліцензій, але відповідно до фіскальних чеків проводив розрахункові операції за продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів з 16 листопада 2020 року до 19 листопада 2020 року. Відтак, застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності відповідних ліцензій за податковими повідомленнями-рішенням, є обґрунтованими. Також зазначає, що у зв`язку з відсутністю інформації про сплату позивачем грошового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом протягом 10 робочих днів, що настали за днем отримання податкових повідомлень-рішень, 19 лютого 2021 року сформовано та направлено позивачу податкову вимогу №6719-13. Після отримання інформації про адміністративне оскарження позивачем до ДПС України податкових повідомлень-рішень, податкова вимога №6719-13 від 19 лютого 2021 року відкликана, про що в ІКП ФОП ОСОБА_1 внесено відповідну інформацію - відсутність узгоджених сум грошових зобов`язань за платежем «Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у сумі 34000,00 грн.. Таким чином, у позивача відсутні підстави оскаржувати податкову вимогу №6719-13, яка відкликана станом на день звернення з позовом. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

З метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, фахівцями управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДПС у Запорізькій області проведено аналіз податкової інформації, яка надійшла від платників податків. За результатами аналізу даних Єдиного ліцензійного реєстру і фіскальних чеків РРО, який використовується на об`єкті господарювання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено з 16 листопада 2020 року по 18 листопада 2020 року продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів, але в зазначений період у позивача відсутні відповідні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними виробами та тютюновими виробами. Наявна податкова інформація свідчить про порушення вимог Закону №481 та відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України є підставою для проведення фактичної перевірки, про що доповідною запискою №6417вн від 01 грудня 2020 року повідомлено в.о.заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області А.Децик.

На підставі направлень від 01 грудня 2020 рокур. №№867, 869, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 01 грудня 2020 року №582-п та на підставі підпункту 191.1.14, підпункту 191.1.16 пункту 191.1 статті 191, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фахівцями Головного управління ДПС у Запорізькій області розпочато фактичну перевірку магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює діяльність суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ) з питань дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій на право проведення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами; виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами; наявності супровідних документів (прибуткових, видаткових накладних); дотримання стандартів; маркування підакцизних товарів, дотримання мінімальних цін на алкогольні напої; дотримання максимальних цін на тютюнові вироби, а також інших питань, що регулюють зберігання та обіг підакцизних товарів в Україні.

До початку перевірки службові посвідчення пред`явлені ФОП ОСОБА_1 та продавцю ОСОБА_2 . З направленнями ФОП ОСОБА_1 та продавець ОСОБА_2 ознайомились, а також отримали особисто під розписку копію наказу про проведення фактичної перевірки.

ФОП ОСОБА_1 в перший день перевірки 02 грудня 2020 року вручено запит про надання документів для проведення перевірки. Але Позивачем не надано в повному обсязі супровідні документи на алкогольні напої та тютюнові вироби, які реалізовані в період відсутності ліцензії.

В ході перевірки встановлено наступне.

Згідно Єдиного ліцензійного реєстру в магазині за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , до 16 листопада 2020 року діяли наступні ліцензії:

- на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 1903714 з терміном дії з 16 листопада 2019 року до 16 листопада 2020 року;

- на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 2003475 з терміном дії з 16 листопада 2019 року до 16 листопада 2020 року.

Для отримання ліцензій на наступний період позивач 16 листопада 2021 року о 18:02 год. направив з відділення Нової пошти №10 у місті Мелітополі на адресу Головного управління ДПС у Запорізькій області заяви про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та зазначив бажану дату початку дії ліцензій - 19 листопада 2020 року. Заяви зареєстровані в Головному управлінні ДПС у Запорізькій області 17 листопада 2020 року за вхідними номерами 22725/14 та 22724/14.

На підставі заяв Позивачу видані наступні ліцензії:

- на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2003811 з терміном дії з 19 листопада 2020 року до 19 листопада 2021 року;

- на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами №2003475 з терміном дії з 19 листопада 2020 року до 19 листопада 2021 року.

Відповідно до Реєстраційного посвідчення №9718 форми №3-РР 03 червня 2019 року ФОП ОСОБА_1 для здійснення діяльності на об`єкті господарювання за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано реєстратор розрахункових операцій модель МО-У545Т, заводський номер , фіскальний номер .

Згідно інформації з фіскальних чеків, які сформовані реєстратором розрахункових операцій (фіскальний номер ) та передані Позивачем в електронному вигляді до ДПС, в період з 16 листопада 2020 року по 18 листопада 2020 року (включно) ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ) на об`єкті торгівлі за адресою: АДРЕСА_3 здійснював розрахункові операції за продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

За заявами ФОП ОСОБА_1 видано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії один рік з 19 листопада 2020 року та ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії один рік з 19 листопада 2020 року.

За результатами фактичної перевірки складено акт, який зареєстровано 14 грудня 2020 року за №3228/08/01/09/ НОМЕР_1 .

Акт фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 отримав 14 грудня 2020 року особисто під підпис.

На підставі акту прийняті податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів):

- від 06 січня 2021 року №1 на суму 17000,0 грн. - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями із розрахунку 1101,00 грн. х 200 відсотків партії товару, але не менше 17000 гривень;

- від 06 січня 2021 року №1 на суму 17000,0 грн. - за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами із розрахунку 165,00 грн. х 200 відсотків партії товару, але не менше 17000 гривень.

Податкові повідомлення-рішення від 06 січня 2021 року №1 та №1 направлені засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення №205 на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 та отримані платником 13 січня 2021 року.

19 лютого 2021 року Головним управлінням ДПС у Запорізькій області було сформовано та направлено на адресу позивача податкову вимогу №6719-13.

27 січня 2021 року позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 14 квітня 2021 року №8414/6/99-00-06-03-01-06 скарга залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 06 січня 2021 року №1 та від 06 січня 2021 року №1 - залишені без змін.

Позивач, не погодившись з правомірністю винесених податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, звернувся до суду із вимогами про їх скасування.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (тут та надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 Податкового кодексу України).

За положеннями підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 07 листопада 2019 року у справі №140/391/19, від 10 квітня 2020 року у справі №815/1978/18, норма цього підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону 481/95-ВР покладені на відповідача.

Судом встановлено, що підставою для призначення перевірки стала податкова інформація, отримана з аналізу даних Єдиного ліцензійного реєстру і фіскальних чеків РРО, який використовується на об`єкті господарювання ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено з 16 листопада 2020 року по 18 листопада 2020 року продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів, але в зазначений період у позивача відсутні відповідні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними виробами та тютюновими виробами. У зв`язку з виявленням даного факту керівником управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів складено Доповідну записку із пропозицією організувати проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, необхідно зазначити, що умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок врегульовано статтею 81 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 81.1 вказаної статті встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки (абзац другий цього пункту).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду (у справах №804/1113/16 , №807/2062/17, №140/391/19 тощо) у разі коли платник податків допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, оскарження наказу не є належним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Судом встановлено, що до початку перевірки службові посвідчення пред`явлені ФОП ОСОБА_1 та продавцю ОСОБА_2 . З направленнями ФОП ОСОБА_1 та продавець ОСОБА_2 ознайомились, а також отримали особисто під розписку копію наказу про проведення фактичної перевірки.

Таким чином, оскільки контролюючий орган виконав умови допуску до перевірки, а позивач допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є оскарження податкових повідомлені-рішень, прийнятих за результатами перевірки.

Що стосується виявленого порушення, суд зазначає про нступне.

Як вбачається з Акту перевірки від 14 грудня 202 року №3228/08/01/09/ НОМЕР_1 з питань здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами; наявності супровідних документів (прибуткових, видаткових накладних); дотримання стандартів; маркування підакцизних товарів, дотримання мінімальних цін на алкогольні напої, дотримання максимальних цін на тютюнові вироби, а також інших питань, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні, згідно бази даних ДПС підсистеми «Чеки PRO» інформаційної системи ІС «Податковий блок» встановлено, що в період з 16 листопада 2020 року по 18 листопада 2020 року (включно) ФОП ОСОБА_1 через MG-V545T: заводський номер GS00006190, фіскальний номер в об`єкті торгівлі за адресою: АДРЕСА_3 , здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами в період відсутності відповідної ліцензії, чим порушено частину двадцяту статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (із змінами та доповненнями); пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР.

Порядок отримання ліцензії визначено статтею 15 Закону №481/95-ВР.

Так, згідно з наведеною нормою, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень став висновок контролюючого органу про те, що в період з 16 листопада 2020 року по 18 листопада 2020 року ФОП ОСОБА_1 здійснювався продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів за відсутності відповідних ліцензій.

Стверджуючи про протиправність такого висновку, позивач посилається на те, що ним сплачено за ліцензії та надіслано заяви на видачу ліцензій 13 листопада 2020 року, однак Головне управління ДПС у Запорізькій області вказане порушення спотворено самими податківцями, зокрема, ними своєчасно не видано ліцензії, які він фактично отримав лише 19 листопада 2020 року.

Оцінюючи вказані доводи, суд зазначає, що у пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Натомість, зволікання позивача при подачі заяв на отримання ліцензій не може слугувати підставою для висновку про порушення відповідачем принципу «належного урядування», оскільки подані заяви розглянуті Головним управлінням ДПС в Запорізькій області у строк, визначений статтею 15 Закону №481/95-ВР. Навіть враховуючи реєстрацію та розгляд первинних заяв від 13 листопада 2020 року, податковий орган мав підґрунтя для їх розгляду строком до 23 листопада 2020 року (10 календарних днів).

Таким чином суд не вбачає підстав для визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №1 від 06 січня 2021 року та №1 від 06 січня 2021 року.

Щодо незгоди позивача з розрахунком податкового органу, які за базу розрахунку прийняли вартість алкогольних напоїв (27 пляшок пива) на суму 1101,00 грн., та тютюнових виробів (3 пачки) на суму 165,00 грн, суд звертає увагу, що факт їх реалізації доведений інформацією з бази даних ДПС підсистеми «Чеки PRO», де міститься інформація щодо дату і часу реалізації, назви алкогольного напою та тютюнового виробу, ціни, кількості суми (в гривнях).

Стосовно доводів позивача про застосування відповідачем у податковим повідомлення-рішенням від 06 січня 2021 року №1 та №1 штрафу за одне і теж саме порушення частини 11 статті 15 Закону № 481/95, суд зазначає, що оскільки йдеться про різні за змістом порушення (роздрібну торгівлю алкогольними напоями та роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності у позивача ліцензій) та не застосовану санкцію за адміністративне правопорушення, що виключає подвійність відповідальності.

Відносно вимоги про скасування податкової вимоги №6719-13 від 19 лютого 2021 року, суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 57.3 статті 53 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 59.1 статті 59).

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3 статті 59).

З відзиву на позовну заяву до доданих до нього документів судом встановлено, що у зв`язку з відсутністю інформації про сплату позивачем грошового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом протягом 10 робочих днів, що настали за днем отримання податкових повідомлень-рішень, 19 лютого 2021 року сформовано та направлено позивачу податкову вимогу №6719-13.

Разом з тим, після отримання інформації про адміністративне оскарження позивачем до ДПС України податкових повідомлень-рішень, податкова вимога №6719-13 від 19 лютого 2021 року була відкликана, про що в ІКП ФОП ОСОБА_1 внесено відповідну інформацію - відсутність узгоджених сум грошових зобов`язань за платежем «Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у сумі 34000,0 грн., на підтвердження чого відповідачем надано скріншот з ІС «Податковий блок» станом на 23 липня 2021 року.

Таким чином, на час звернення до суду оскаржувана вимоги вважається відкликаною, що зумовлює висновок суму про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат в порядку статті 139 КАС України судом не проводиться.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС в Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22 вересня 2021 року.

Суддя Д.В. Татаринов