Справа № 640/6528/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року м. Київ № 640/6528/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" (далі - позивач) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі також - відповідач-1, Офіс ВПП), Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач-2, ДФС України), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 08.01.2019 про застосування штрафних санкцій з ПДВ, прийняте Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби;

- визнати протиправним та скасувати рішення про рішення про відмову в задоволенні скарги № 14294/6/99-99-11-06-01-26 від 26.03.2019, прийняте ДФС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних не має тягнути за собою відповідальності в силу положень пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, оскільки усі податкові накладні, щодо яких застосовано штрафні санкції, не надаються отримувачу (покупцю).

Крім того, переважна частина податкових накладних була зареєстрована як частина виправлення помилок, допущених при складанні податкової декларації, що є підставою для звільнення від відповідальності.

Також позивач вказує на те, що відповідач-1 неправильно розуміє положення пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. Зокрема, на думку позивача, граматичне тлумачення цієї норми базується на тому, що визначає три окремих випадки, в яких несвоєчасна реєстрація податкових накладних не є караною: а) якщо податкові накладні не надаються покупцю, б) якщо податкові накладні складаються на операції, які звільнені від оподаткування, в) якщо податкові накладні складаються на операції, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби у відзиві на позов зазначив, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зокрема встановлення порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення є правомірними та законними. При виконанні своїх повноважень щодо проведення камеральної перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.06.2019, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2019, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10.08.2020 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2019 у справі №640/6528/19 скасовано в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.01.2019 про застосування штрафних санкцій, прийнятого Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, та направлено справу на новий розгляд у цій частині до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2020 справу прийнято до провадження та вирішено, що справа буде розглядатись без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби подані пояснення по справі з урахуванням висновків Верховного Суду.

Також позивачем надано витребувані докази.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби України за переліком згідно з додатком 1, а також реорганізовано територіальні органи Державної фіскальної служби України шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби України за переліком згідно з додатком 2. Згідно з додатками 1 та 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України утворено Офіс великих платників податків ДПС до якого приєднався Офіс великих платників податків ДФС.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" передбачено, що Державна податкова служба України є правонаступником прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби України у відповідних сферах діяльності. Основні завдання та повноваження Державної податкової служби України визначені у Положенні про ДПС, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227.

Офіс великих платників податків ДПС зареєстровано як юридичну особу і включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» за кодом 43141471.

За змістом статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи наведене, у даній справі належить здійснити заміну відповідача-1 - Офіс великих платників податків ДФС на його правонаступника - Офіс великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г; ).

Також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України", утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 затверджено положення про Державну податкову службу України та Державну митну службу України.

21 серпня 2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 682-р «Питання Державної податкової служби», згідно з яким погоджено з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (Офіційний вісник України, 2019 р., №26, ст.900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

28 серпня 2019 року Державною податковою службою України прийнято наказ № 36 «Про початок діяльності Державної податкової служби України», згідно з яким розпочато виконання Державною податковою службою України функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється.

17.05.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис 1 085321 про реєстрацію юридичної особи - Державна податкова служба України (ідентифікаційний код 43005393, 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8).

Відтак, Державна податкова служба України є правонаступником Державної фіскальної служби України, а отже має певне коло прав та обов`язків останньої.

Враховуючи наведене, у даній справі належить здійснити заміну відповідача-2 - Державної фіскальної служби України на його правонаступника - Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що Офісом великих платників податків ДФС, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, вбз.2 пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, абз.2 пп.75.1.1 п.75.1 ст.75, абз.2 п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведена камеральна перевірка ТОВ "Церсаніт Інвест" щодо своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) за період з 01.01.2017 по 31.07.2018 (без врахування виписаних у 2018 році розрахунків коригувань до податкових накладних).

За результатами перевірки складено Акт від 11.12.2018 № 4052/28-10-42-02/33529350 (далі - Акт перевірки), яким встановлено порушення ТОВ "Церсаніт Інвест" п.201.10 ст.201 ПК України, а саме, несвоєчасна реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування з порушенням законодавчо встановлених термінів.

08.01.2019, згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України та на підставі висновків акта перевірки та/або за даними Єдиного реєстру податкових накладних за звітний період з 01.01.2017 по 31.07.2018, Офісом ВПП ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Н" №, яким встановлено:

за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно з пунктом 1201 статті 120 Податкового кодексу України

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 231 536,66 грн. застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 23 153,68 грн.;

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 1 989,55 грн. застосовано штраф в розмірі 20% у сумі 397,91 грн.;

- за затримку реєстрації податкових накладних розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 32 468,76 грн. застосовано штраф в розмірі 30 % у сумі 9 740,63 грн.;

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних дній на суму ПДВ 3 233 164,67 грн. застосовано штраф в розмірі 40 % у сумі 1 293 265,86 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивачем в порядку адміністративного оскарження подано скаргу до ДФС України. За результатами розгляду скарги відповідачем-2 прийнято рішення № 14294/6/99-99-11-06-01-26 від 26.03.2019, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а ППР № - без змін.

Не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням № від 08.01.2019 відповідача позивач і звернувся з даним позовом.

Визначаючись щодо змісту порушень, встановлених в ході перевірки, суд виходить з наступного.

Згідно з пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Разом з тим, згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю факту прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 11 підрозділу 2 роз. ХХ "Перехідні положення" ПК України, з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством; платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених зазначеними документами.

Так, згідно абз. 6 п. 192.1 ст. 192 ПК України розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Отже, приписами зазначених норм права встановлено обов`язок особи скласти в установлені терміни податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, а саме, з настанням однієї із подій: або зарахування коштів на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, або відвантаження поставленого товару.

Тобто, обов`язок скласти та зареєструвати податкову накладну виникає з моменту виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а податкові зобов`язання з податку на додану вартість виникають при здійсненні господарської операції яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість за правилом "першої події".

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено, що згідно ІС "Єдиний реєстр податкових накладних" в період з 01.01.2017 по 31.07.2018 позивачем зареєстровані податкові накладні з порушенням граничного строку встановленого законом, а саме

- податкова накладна №20686 від 30.01.2017, зареєстрована позивачем 30.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 288 днів;

- податкова накладна №20682 від 31.01.2017, зареєстрована позивачем 29.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 287 днів;

- податкова накладна №20913 від 17.01.2017, зареєстрована позивачем 30.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 288 днів;

- податкова накладна №20914 від 17.01.2017, зареєстрована позивачем 30.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 288 днів;

- податкова накладна №20683 від 30.01.2017, зареєстрована позивачем 29.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 287 днів;

- податкова накладна №20700 від 30.01.2017, зареєстрована позивачем 29.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 287 днів;

- податкова накладна №2742 від 28.02.2017, зареєстрована позивачем 16.03.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 1 день;

- податкова накладна №20688 від 28.02.2017, зареєстрована позивачем 30.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 260 днів;

- податкова накладна №20504 від 27.02.2017, зареєстрована позивачем 29.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 259 днів;

- податкова накладна №20701 від 28.02.2017, зареєстрована позивачем 29.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 259 днів;

- податкова накладна №20687 від 28.02.2017, зареєстрована позивачем 30.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 260 днів;

- податкова накладна №20915 від 08.02.2017, зареєстрована позивачем 30.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 275 днів;

- податкова накладна №20503 від 28.02.2017, зареєстрована позивачем 29.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 259 днів;

- податкова накладна №20201 від 31.03.2017, зареєстрована позивачем 29.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 228 днів;

- податкова накладна №20702 від 30.03.2017, зареєстрована позивачем 29.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 228 днів;

- податкова накладна №20690 від 30.03.2017, зареєстрована позивачем 30.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 229 днів;

- податкова накладна №20502 від 30.03.2017, зареєстрована позивачем 29.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 228 днів;

- податкова накладна №20916 від 23.03.2017, зареєстрована позивачем 30.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 229 днів;

- податкова накладна №20689 від 30.03.2017, зареєстрована позивачем 30.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 229 днів;

- податкова накладна №22704 від 30.08.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 95 днів;

- податкова накладна №22702 від 31.03.2017, зареєстрована позивачем 20.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 249 днів;

- податкова накладна №6468 від 28.04.2017, зареєстрована позивачем 17.05.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 2 дні;

- податкова накладна №20691 від 30.04.2017, зареєстрована позивачем 30.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 199 днів;

- податкова накладна №20692 від 30.04.2017, зареєстрована позивачем 30.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 199 днів;

- податкова накладна №20703 від 30.04.2017, зареєстрована позивачем 29.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 198 днів;

- податкова накладна №20500 від 30.04.2017, зареєстрована позивачем 29.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 198 днів;

- податкова накладна №20499 від 28.04.2017, зареєстрована позивачем 29.11.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 198 днів;

- податкова накладна №20694 від 30.05.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 187 днів;

- податкова накладна №20497 від 31.05.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 187 днів;

- податкова накладна №20704 від 30.05.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 187 днів;

- податкова накладна №20693 від 30.05.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 187 днів;

- податкова накладна №22700 від 30.05.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 187 днів;

- податкова накладна №20498 від 29.05.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 187 днів;

- податкова накладна №20695 від 30.06.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 157 днів;

- податкова накладна №19270 від 30.06.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 157 днів;

- податкова накладна №20705 від 30.06.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 157 днів;

- податкова накладна №19269 від 30.06.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 157 днів;

- податкова накладна №19271 від 27.06.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 157 днів;

- податкова накладна №20696 від 30.07.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 126 днів;

- податкова накладна №20697 від 30.07.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 126 днів;

- податкова накладна №19267 від 31.07.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 126 днів;

- податкова накладна №19268 від 20.07.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 126 днів;

- податкова накладна №20706 від 30.07.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 126 днів;

- податкова накладна №20699 від 30.08.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 95 днів;

- податкова накладна №19266 від 17.08.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 95 днів;

- податкова накладна №19265 від 31.08.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 95 днів;

- податкова накладна №20707 від 30.08.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 95 днів;

- податкова накладна №20698 від 30.08.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 95 днів;

- податкова накладна №20496 від 29.09.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 65 днів;

- податкова накладна №20708 від 30.09.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 65 днів;

- податкова накладна №20917 від 31.10.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 34 днів;

- податкова накладна №20709 від 30.10.2017, зареєстрована позивачем 19.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 34 днів;

- податкова накладна №22395 від 01.11.2017, зареєстрована позивачем 12.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 12 днів;

- податкова накладна №22393 від 13.11.2017, зареєстрована позивачем 12.12.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 12 днів;

- податкова накладна №24599 від 05.12.2017, зареєстрована позивачем 19.01.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 19 днів;

- податкова накладна №24601 від 29.12.2017, зареєстрована позивачем 30.01.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 15 днів;

- податкова накладна №24600 від 29.12.2017, зареєстрована позивачем 24.01.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 9 днів;

- податкова накладна №24601 від 29.12.2017, зареєстрована позивачем 30.01.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 15 днів;

- податкова накладна №24600 від 29.12.2017, зареєстрована позивачем 24.01.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 9 днів;

- податкова накладна №2684 від 31.01.2018, зареєстрована позивачем 19.02.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 4 дні;

- податкова накладна №4081 від 31.01.2018, зареєстрована позивачем 12.03.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 25 днів;

- податкова накладна №3910 від 14.02.2018, зареєстрована позивачем 12.03.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 12 днів;

- податкова накладна №7323 від 12.04.2018, зареєстрована позивачем 07.05.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 7 днів;

- податкова накладна №9907 від 01.05.2018, зареєстрована позивачем 15.06.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 15 днів;

- податкова накладна №11661 від 01.06.2018, зареєстрована позивачем 05.07.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 5 днів;

- податкова накладна №11662 від 14.06.2018, зареєстрована позивачем 05.07.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 5 днів;

- податкова накладна №13741 від 02.07.2018, зареєстрована позивачем 01.08.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 1 день;

- податкова накладна №13744 від 06.07.2018, зареєстрована позивачем 01.08.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 1 день;

- податкова накладна №13743 від 02.07.2018, зареєстрована позивачем 01.08.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 1 день;

- податкова накладна №13745 від 11.07.2018, зареєстрована позивачем 01.08.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 1 день;

- податкова накладна №13742 від 02.07.2018, зареєстрована позивачем 01.08.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 1 день;

- податкова накладна №14177 від 09.07.2018, зареєстрована позивачем 15.08.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 15 днів;

- податкова накладна №14477 від 31.07.2018, зареєстрована позивачем 17.08.2018, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 2 дня.

Отже, перевіркою встановлено та позивачем не заперечується, що перелічені в Акті перевірки від 11.12.2018 № 4052/28-10-42-02/33529350 податкові накладні та розрахунки коригування зареєстровані в ЄДРПН з порушенням термінів, передбачених пунктом 201.10 ст. 201 ПК України, за що до позивача застосовано штраф на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Матеріали справи, а саме надані до справи податкові накладні з квитанціями про реєстрацію підтверджують дані зазначені в додатках до актів перевірки щодо строків їх виписування та реєстрації, також свідчать що такі виписані у період з 01.01.2017 по 31.07.2018 на неплатника ПДВ, однак зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строків встановлених законом.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: - 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; - 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; - 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; - 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; - 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Системний аналіз норм пункту 201.1 статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК дає підстави для висновку, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до нього штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної), що не надається отримувачу (покупцю) товарів/послуг та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Саме такий правовий висновок щодо застосування норм пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах, зробив Верховний Суд у постановах від 04.09.2018 у справі №816/1488/17, від 07.02.2019 у справі №808/3250/17, від 01.09.2020 у справі № 340/1857/19, підстав для відступу від цього висновку суд не знаходить.

Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 (далі - Порядок №1307), в графі 8 податкових накладних вказується код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій із вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Пунктом 8 Порядку № 1307 передбачено, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини:

01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);

02 - Складена на постачання неплатнику податку;

03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;

04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;

05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;

06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;

07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;

08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;

09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;

10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;

11 - Складена за щоденними підсумками операцій;

12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);

13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;

14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;

15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.

В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1307 у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду. У разі складання зведеної податкової накладної в графі "Зведена податкова накладна" робиться помітка "X". У таких зведених податкових накладних у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування (П. І. Б.), у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00", а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1307 у разі постачання товарів/послуг отримувачу (покупцю), який не зареєстрований як платник податку, та у разі складання податкової накладної за щоденним підсумком операцій у графі "Отримувач (покупець)" зазначається "Неплатник", а у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00".

У разі складання податкової накладної за операціями з постачання товарів/послуг у межах балансу платника податку для невиробничого використання; використання товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (для товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), в операціях, які не є об`єктом оподаткування або звільняються від оподаткування; використання виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (для виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), не в господарській діяльності; визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 01 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту) та які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; ліквідації основних засобів за самостійним рішенням платника податку; переведення виробничих основних засобів до складу невиробничих; здійснення операцій з постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником податку, у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00", а в рядку "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування (П. І. Б.).

Згідно з пунктом 14 Порядку № 1307 податкова накладна складається за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі:

- здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу / реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника);

- виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), за винятком тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

- надання платнику податку касових чеків, які містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Відповідно до пункту 15 Порядку № 1307 у разі якщо база оподаткування визначається виходячи із ціни придбання товарів/послуг, звичайної ціни самостійно виготовлених товарів/послуг або балансової (залишкової) вартості необоротних активів і перевищує суму постачання таких товарів/послуг, необоротних активів, визначену виходячи з їх договірної вартості, тобто ціна придбання / звичайна ціна / балансова (залишкова) вартість перевищує фактичну ціну (договірну вартість) постачання, постачальник (продавець) складає дві податкові накладні: одну - на суму, розраховану виходячи з фактичної ціни постачання, іншу - на суму, розраховану виходячи з перевищення ціни придбання / звичайної ціни / балансової (залишкової) вартості над фактичною ціною. У податковій накладній, яка складена на суму такого перевищення, робиться позначка відповідно до пункту 8 цього Порядку (15 - Складена на суму перевищення ціни придбання товарів/послуг над фактичною ціною їх постачання; 16 - Складена на суму перевищення балансової (залишкової) вартості необоротних активів над фактичною ціною їх постачання); 17 - Складена на суму перевищення звичайної ціни самостійно виготовлених товарів/послуг над фактичною ціною їх постачання. Така податкова накладна отримувачу (покупцю) не надається. При цьому у рядках такої податкової накладної, відведених для заповнення даних покупця, постачальник (продавець) зазначає власні дані.

Відповідно до встановлених обставин справи (т. 3), податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, та розрахунки коригування кількісних та вартісних показників, встановленого пунктом 201.10 статті 201 ПК України, містять у верхній лівій частині у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" помітка "X" та зазначено тип причини "02, 09, 13, 14 15", у графі "Отримувач (покупець)" вказано «Неплатник» або власне найменування - «ТОВ Церсаніт Інвест», а у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставлено або власний ІПН « 52» або умовний ІПН « 00», « 00».

Такі податкові накладні складені на операції з постачання товарів/послуг, які не стосуються операцій, що звільняються від оподаткуванню чи оподатковуються за нульовою ставкою, у зв`язку з чим правомірним є застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК.

Доводи позивача, що простроченням реєстрації податкових накладних не було завдано шкоди, зокрема державному бюджету не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення вимог податкового законодавства, та не свідчать про незаконність дій податкового органу щодо накладення штрафу.

Натомість, спірні правовідносини на час прийняття рішення у даній справі вже врегульовані на законодавчому рівні, щодо чого суд враховує наступне.

Згідно з пунктом 37.1 статті 37 ПК України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи.

23 травня 2020 року набули чинності положення Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16.01.2020 № 466-IX (надалі - Закон № 466-ІХ).

Цим законодавчим актом доповнено підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України пунктом 73, який наразі діє із змінами внесеними згідно із Законом № 786-ІX від 14.07.2020.

Так, відповідно до змісту абзацу першого пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень.

Абзац третій цього пункту визначає, що контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

За змістом наведеної норми законодавцем, який виявив певні недоліки (непропорційність) у механізмі відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, що не надається покупцю товарів, Закон №466-IX чітко закріплено, що пункт 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України підлягає застосуванню до штрафів нарахованих платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 23 травня 2020 року за наведених у цій же нормі умов.

Отже, наведеними приписами Закону платники податків звільняються від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, за наведених у пункті 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України умов.

Так, у рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 Конституційний Суд України дійшов висновку, що надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Зворотна дія нормативно-правового акта у часі (ex post facto) - це дія нового нормативно - правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

Таким чином, станом на час розгляду справи в суді чинною і такою, що підлягає до застосування, є редакція пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, якою впроваджено ретроактивну (ретроспективну, тобто таку, яка передбачає, що дата вступу в силу та дата набрання чинності акта збігаються, однак він змінює на майбутнє правові наслідки діянь та подій, які мали місце до набрання ним чинності) дію закону у відповідних правовідносинах. А саме - щодо штрафів, нарахованих платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 23 травня 2020 року за наведених у цій же нормі умов.

За таких обставин, спірне податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 08.01.2019 № щодо застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію або не реєстрацію податкових накладних, які не видаються покупцю, на суму 1 326 558,08 грн. не може бути скасовано в судовому порядку, оскільки прийняті відповідно до критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України, однак підлягає відкликанню податковим органом відповідно до абзацу третього пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, виходячи з нормативного врегулювання питання відповідальності платників в частині застосованих штрафів нарахованих протягом періоду з 01.01.2017 по 31.07.2018, зокрема за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних за операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю).

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов в частині скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 08.01.2019 № не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 08.01.2019 № .

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" (11725, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н., с. Чижівка, вул. Чижівська 4; ).

Відповідач-1: Офіс великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г; ).

Відповідач-2: Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась