Справа № 240/4449/21
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4449/21

Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

22 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про визнання протиправним та скасування пункт вимоги,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2021 року позивач, Державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області", звернулася в суд з позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області (відповідача), в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати пункт 1 вимоги Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області викладені у листі управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області від 04.03.2021 №260603-14/833-2021 «Про усунення порушень законодавства у Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області».

- присудити на користь Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області» документально підтверджені понесені нею судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 28.05.2021 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що потреба позивача у придбанні автоматичного імуноферментного аналізатора Labline-090 (у комплекті з набором реагентів для визначення коронавірусу (COVID-19) була обґрунтованою, оскільки вона перевірена та підтверджена головним розпорядником коштів (МВС), про що свідчить факт затвердження головним розпорядником Кошторису на 2020 рік від 01.07.2020, Плану асигнувань на 2020 рік та Переліку витрат МВС відповідно до яких ДУ ТМО виділені кошти загального фонду за програмою класифікації видатків 1001710 та кодом економічної класифікації видатків КЕКВ 3110 з метою придбання обладнання відповідно до заявленої у розрахунках потреби. За таких обставин, під час розгляду справи висновки відповідача про проведення позивачем касових видатків в сумі 980000,00 грн. не у відповідності п.1 Розпорядженню № 353-р, не знайшли свого підтвердження.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 353-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» Міністерству внутрішніх справ України виділено з резервного фонду державного бюджету кошти в сумі 140 000 000,00 грн. з метою проведення санітарно-карантинного контролю з умовах пандемії внаслідок поширення короновірусу на території України.

Також, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 225 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2020 № 248) затверджений перелік товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів спрямованих на запобігання виникнення та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) на території України. Зазначає, що відповідно до Переліку № 225 автоматичний імуноферментний аналізатор (ІФА) відноситься до лабораторного обладнання, а саме: «Комплект обладнання для проведення дослідження методом ІФА 3822 00 00 00, 9027», а не медичних виробів, як стверджує позивач.

Вказує, що відповідей на листи від 02.06.2020 №749/33/26-2020 та від 19.06.2020 №874/33/26-2020 від Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України позивач не надав, а ні під час проведення ревізії, а ні до позовної заяви, щодо погодження виділення фінансування на суму 701 000,00 грн. та на суму 980 000,00 грн. До позовної заяви позивач додав тільки копію кошторису на 2020 рік станом на 01.07.2020 по КЕКВ 3110 «Придбання обладнання і предметів довгострокового користування» на суму 980 000,00 грн. На думку відповідача, позивач кошти виділені з резервного фонду державного бюджету використав не у відповідності до п. 1 Розпорядження № 353-р та напрямів, які визначені розрахунком додаткової потреби в коштах на забезпечення карантинних заходів з метою протидії поширенню епідемії коронавірусу 2019- nCoV для системи МВС, складеного МВС України.

Вважає, що потреба у придбанні автоматичного імуноферментного аналізатора необгрунтована, оскільки, відповідно до Додатків (розрахунок додаткової потреби в коштах на забезпечення карантинних заходів з метою протидії поширенню епідемії коронавірусу 2019-nCoV для системи МВС) листа Міністерства внутрішніх справ України від 20.11.2020 № 39513/15-2020 чітко визначений перелік медичних засобів та засобів індивідуального захисту, які підлягають закупівлі.

Також вважає, що означена вимога відповідача не може бути оскаржена підконтрольною установою до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що МВС, як головний розпорядник коштів, погодило питання придбання медичного обладнання: автоматичний імуноферментний аналізатор Labline-090, затвердивши кошторис та план асигнувань. Кошти на його придбання надійшли у відповідності до коду програми класифікації видатків (КПКК 1001710) та коду економічної класифікації видатків 3110), які і були вказані у листі позивача на адресу МВС. На переконання позивача, закупівля автоматичного імуноферментного аналізатора Labline-090 проведена у відповідності п.1 Розпорядженню № 353-р, а наведені в акті ревізії припущення є безпідставними.

Також зазначає, що Автоматичний імуноферментний аналізатор, відповідно Національного класифікатора України (Класифікатор медичних виробів НК 024:2019), затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.02.2019 №159 відноситься до медичного виробу, який використовується в медичних цілях. Вказаний Класифікатор дає визначення термінів «медичний виріб» - будь-який інструмент, апарат, пристрій, програмне забезпечення, матеріал або інший виріб, що застосовуються як окремо, поєднанні між собою (включаючи програмне забезпечення, передбачене виробником для застосування спеціально для діагностичних та/або терапевтичних цілей та необхідне для належною функціонування медичного виробу), призначені виробником для застосування з метою забезпечення діагностики, профілактики, моніторингу, лікування або полегшення перебігу хвороби пацієнта у разі захворювання.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Протокольною ухвалою суду від 09.09.2021, із занесенням до журналу судового засідання, суд вирішив проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у відповідності до направлень №387 від 30.10.2020, №453 від 17.12.2020 та Програми ревізії від 30 10.2020 і Зміни до програми ревізії від 16.12.2020 фахівцями Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області проводилася із 30.10.2020 по 25.012021 ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, яка охопила період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

За результатами перевірки відповідачем складено акт ревізії № 03-30/001 від 25.01.2020. В ході ревізії в частині дотримання законодавства при використанні коштів державного бюджету, а також коштів, отриманих з інших джерел, для забезпечення засобами індивідуального захисту під час здійснення протиепідемічних заходів з протидії поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та стан збереження державного майна встановлено наступне.

Висновок акту ревізії: ревізією дотримання законодавства при використанні коштів державного бюджету, а також коштів, отриманих з інших джерел, для забезпечення засобами індивідуального захисту під час здійснення протиепідемічних заходів з протидії поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та стан збереження державного майна встановлено проведення касових видатків ТМО МВС на суму 980000,00 грн. не у відповідності п. 1 Розпорядження 353-р.

Не погоджуючись із зазначеними в акті порушеннями, ТМО МВС надала до Управління Північного офісу Держаудитслужби заперечення №189/33/26- 2021 від 08.02.2021.

03.03.2021 на адресу позивача надійшов лист від відповідача за №260608-14/790-2021 від 01.03.2021 «Про розгляд заперечення» із додатком - висновки на заперечення до акту ревізії. Відповідно до висновку відповідачем не прийнято заперечення позивача.

12.03.2021 Управління Північного офісу Держаудитслужби пред`явило позивачу вимогу про усунення виявлених порушень №260603-14/833-2021 від 04.03.2021 за актом ревізії від 25.01.2021 №03-30/001:

1. Повернути до державного бюджету кошти, як те передбачено п.32 Порядку використання коштів резервного фонду бюджету, затвердженого постановою КМ України від 29.03.2002 №415 (далі - Порядок №415) в сумі 980000,00 грн., що використані не у відповідності до п. 1 розпорядження КМ України від 25.03.2020 № 353-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету».

2. Забезпечити дотримання в подальшій роботі Порядку № 515.

Інформацію про вжиті заходи з усунення порушення надати Управлінню Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області до 01.04.2020 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІІ (далі - Закон №2939-ХІІ).

Відповідно до ст. 4 Закону № 2939-XII, інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до пункту 13 статті 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частиною другою статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Отже, органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Відповідно до Закону № 1645-111 Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 20.03.2020 №225 «Деякі питання закупівлі товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. на території України», якою затверджує Перелік товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих па запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. на території України.

Приписами пункту 1 розпорядження КМ України від 25.03.2020 № 353-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» Міністерству внутрішніх справ України виділені кошти для закупівлі засобів індивідуального захисту та медичного обладнання з метою здійснення санітарно-карантинного контролю під час проведення протиепідемічних заходів з протидії поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. на території України .

Відповідно до п.2 розпорядження № 353-р Міністерству внутрішніх справ затвердити у тижневий строк за погодженням з Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і Міністерством фінансів перелік витрат, пов`язаних із здійсненням заходів, передбачених у пункті І цього розпорядження.

Як встановлено судом першої інстанції, вказаний перелік витрат МВС затверджений, у найменуванні витрат вказано - придбання індивідуального захисту та медичного обладнання.

Позивач звернувся із листом від 19.06.2020 №874/33/26-2020 до Департаменту охорони здоров`я та реабілітації МВС України щодо виділення додаткових асигнувань по загальному фонду Державного бюджету на загальну суму 980 тис. грн. До листа додано розрахунки, які обґрунтовують показники видатків бюджету на 2020 рік. Зокрема у розрахунку вказано код програми класифікації видатків - КПКВ 1001710, код економічної класифікації видатків - КЕКВ 3110, найменування товару - Автоматичний імуноферментний аналізатор Labline-090 (у комплекті з набором реагентів для визначення коронавірусу (COVID- 19).

При цьому, Департамент охорони здоров`я та реабілітації МВС України погодив питання придбання медичного обладнання Автоматичний імуноферментний аналізатор Labline-090 (у комплекті з набором реагентів для визначення коронавірусу (COVID- 19) затвердивши кошторис та план асигнувань.

Як наслідок, позивачем проведено закупівлю Автоматичний імуноферментний аналізатор Labline-090. При цьому, Автоматичний імуноферментний аналізатор, відповідно Національного класифікатора України (Класифікатор медичних виробів НК 024:2019) затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.02.2019 №159 має код 18627.

Разом з тим, відповідей на листи від 02.06.2020 №749/33/26-2020 та від 19.06.2020 №874/33/26-2020 від Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України позивач не надав, а ні під час проведення ревізії, а ні до позовної заяви, щодо погодження виділення фінансування на суму 701 000,00 грн. та на суму 980 000,00 грн. До позовної заяви позивач додав тільки копію кошторису на 2020 рік станом на 01.07.2020 по КЕКВ 3110 «Придбання обладнання і предметів довгострокового користування» на суму 980 000,00 грн.

Водночас встановлено, що Управління Північного офісу Держаудитслужби пред`явило позивачу вимогу про усунення виявлених порушень №260603-14/833-2021 від 04.03.2021 за актом ревізії від 25.01.2021 №03-30/001:

1. Повернути до державного бюджету кошти, як те передбачено п.32 Порядку використання коштів резервного фонду бюджету, затвердженого постановою КМ України від 29.03.2002 №415 (далі - Порядок №415) в сумі 980000,00 грн., що використані не у відповідності до п. 1 розпорядження КМ України від 25.03.2020 № 353-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету».

2. Забезпечити дотримання в подальшій роботі Порядку № 515.

При цьому, колегія суддів враховує, що у справі №820/3534/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання. Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Верховний Суд указує, що проведення перевірки органом державного фінансового контролю здійснюється з метою корегування роботи підконтрольного суб`єкта та приведення його діяльності відповідно до вимог законодавства. Наслідком такої перевірки є надіслання суб`єкту такої перевірки вимоги, яка містить інформацію про виявлені порушення. Одночасно, з метою коригування діяльності підприємства, у такій вимозі може бути зазначено і спосіб усунення виявлених порушень і лише у цій частині така вимога є обов`язковою до виконання. Однак, відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи суб`єкту контролю, здійснюється шляхом звернення до суду з окремим позовом про їх стягнення або відшкодуванням їх підприємством у добровільному порядку. Це означає, що приписи вимоги, у яких зазначено суми збитків, не мають зобов`язального характеру для суб`єкта контролю, оскільки не є виконавчим документом, на підставі якого ці кошти можуть бути стягнуто інакше, ніж за рішенням суду.

Таким чином, вимога контролюючого органу в частині усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, є обов`язковою до виконання лише у частині, яка не передбачає можливості примусового стягнення сум завданих збитків, відшкодування яких здійснюється через суд або у добровільному порядку. Тому така вимога в частині, де зазначено конкретні суми збитків, не є рішенням, що безпосередньо породжує права та/чи обов`язки для підприємства, що було об`єктом перевірки.

Схожа правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №160/8418/19.

За змістом ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, позов Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" не може бути задоволений, оскільки позивач оскаржує вимогу відповідача в частині повернення до державного бюджету завданих збитків.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про визнання протиправним та скасування пункт вимоги скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.