Справа № 758/14535/20
Суддя: Ковбасюк О. О.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Кулай О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Оболонського району управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохлова Олександра Миколайовича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації про визнання протиправними дій, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

21 грудня 2020 року до Подільського районного суду м. Києва надійшов означений адміністративний позов, в якому позивач просить: 1) визнати дії головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Оболонського району управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохлова Олександра Миколайовича протиправними; 2) скасувати постанову серії АС № від 24.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення у розмірі 510,00 грн.; 3) зобов`язати головного інспектора з паркування Хохлова Олександра Миколайовича видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 24.11.2020 року головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Оболонського району управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохловим Олександром Миколайовичем винесено постанову серії АС № про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510,00 грн. за порушення пункту 15.9. е) Правил дорожнього руху - транспортний засіб зупинено ближче 30 м від посадкового майданчика маршрутних транспортних засобів. Вважає, що зазначені в постанові обставини про нібито зупинку належного їй транспортного засобу Suzuki New SX4, номерний знак НОМЕР_1 біля посадкового майданчика маршрутних транспортних засобів на вул. Бульварно-Кудрявська, 27 у м. Києві 24 листопада 2020 року о 14 год. 04 хв. не відповідають дійсності, оскільки в цей час вказаний транспортний засіб перебував на території Інституту травматології та ортопедії на вул. Бульварно-Кудрявська, 27 у м. Києві, де проходила стаціонарне лікування її сестра ОСОБА_2 та в цей день позивачка забирала сестру з лікування. Транспортний засіб не був евакуйований з місця стоянки, ніяких повідомлень про вчинення адміністративного правопорушення в цей день позивачка не отримувала, про оскаржувану постанову дізналась лише 10.12.2020 року після її отримання у відділенні поштового зв`язку. Вважає, що при винесенні постанови інспектор вийшов за межі своїх повноважень, оскільки зафіксував порушення на території Шевченківського району м. Києва, в той час як його повноваження обмежуються територією Оболонського району м. Києва. Позивач вважає, що обставини, викладені у постанові, не відповідають дійсності, постанова прийнята за відсутністю доказів, які б свідчили про порушення нею правил зупинки чи стоянки. З огляду на викладене просить позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ухвалою судді від 25 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та із встановленням відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою судді від 25 травня 2021 року задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі в якості свідввідповідача Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у зв`язку з чим відкладено розгляд справи.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзив на позов не подали.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а тому суд, ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи та на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24.11.2020 року головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Оболонського району управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохловим Олександром Миколайовичем винесено постанову серії АС № відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 вчинила порушення п. 15.9 (е) ПДР України 24.11.2020 року о 14 год. 04 хв. в м. Києві по вул. Бульварно-Кудрявська, 27 у м. Києві, зупинивши транспортний засіб Suzuki New SX4, номерний знак НОМЕР_1 ближче 30 м від посадкового майданчика маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема наявність повноважень на її прийняття.

Стосовно повноважень інспектора з паркування суд зазначає, що за положеннями ст. 219 КУпАП розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 3 ст. 122 вказаного кодексу і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Рішенням Київської міської ради від 27.09.2018 N 1530/5594 (зі змінами, внесеними рішенням від 12.11.2019 N 31/7604) інспектори з паркування отримали повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення в частині порушень правил зупинки, стоянки, паркування, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), а також проводити тимчасове затримання транспортних засобів у випадках, визначених законодавством.

На виконання вимог чинного законодавства України щодо реформування сфери паркування для контролю за паркувальним простором міста Києва у складі Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) утворено управління (інспекцію) з паркування.

Згідно до п. 1.2 Положення про управління (інспекцію) з паркування, затвердженого наказом Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міськогої державної адміністрації) від 30.07.2020 N Н-341, управління (інспекція) є структурним підрозділом Департаменту.

Відповідно до п. 2.1.11 зазначеного Положення до основних завдань та функцій Інспекції віднесено організацію накладення адміністративних стягнень за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно з п. 5.3.3. вказаного Положення керівництво інспекції має право залучати інспекторів з паркування для виконання посадових обов`язків в інших адміністративних районах Києва незалежно від їх територіальної приналежності.

З аналізу викладених норм законодавства вбачається, що інспектори з паркування інспекцій з паркування Департаменту транспортної інфраструктури КМДА уповноважені розглядати справи та накладати стягнення у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП на всій території міста Києва незалежно від їх територіальної приналежності.

З огляду на зазначене суд вважає необґрунтованими доводи позивача про відсутність у головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Оболонського району управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури КМДА Хохлова О.М. повноважень на складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, на території Шевченківського району м. Києва.

Досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Підставами для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких рішень, дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність в тому числі і за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до п. 15.9. е) Правил дорожнього руху, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Позивач в своєму адміністративному позові вказав, що постанова інспектора винесена з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою і незаконною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята за відсутності події та складу адміністративного правопорушення та без достатніх на те доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення, що й підтверджувало б факт зупинки транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика маршрутних транспортних засобів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 08.02.2018 р. у справі 760/3696/16-а, від 18.07.2019 р. у справі 216/5226/16-а.

Разом з тим, доказів вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові, згідно ст. 251 КУпАП суду надано не було.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що посадовою особою відповідача в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.6 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, а також ненадання відповідачем належних доказів на підтвердження порушення позивачем вимог пункту 15.9. е) Правил дорожнього руху України, суд вважає, що постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії АА № від 24.11.2020 року слід скасувати.

Щодо заявленої позивачем вимоги про визнати дій головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Оболонського району управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохлова О.М. протиправними суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки в зазначеній категорії справ не передбачений такий спосіб захисту порушених прав як визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання головного інспектора з паркування Хохлова О.М. видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень суд зазначає, що позивачем не надано доказів розміщення відповідачем інформації про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, як і не зазначено відомостей про держателя (адміністратора) таких реєстрів, а також не наведено обґрунтувань, яким чином розміщення такої інформації порушує права та інтереси позивача. Отже, вимога позивача в цій частині є необґрунтованою, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Разом з тим, зважаючи на визначені ч. 3 ст. 286 КАС України повноваження адміністративного суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а також передбачене частиною 2 статті 9 КАС України право адміністративного суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 22, 72, 77, 90, 241-255, 272, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії АА № від 24.11.2020 року, винесену головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Оболонського району управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохловим Олександром Миколайовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідачі:

головний інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Оболонського району управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохлов Олександр Миколайович, місцезнаходження органу: 04070, м. Київ, Набережне шосе, 2;

Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, місцезнаходження: 04070, м. Київ, Набережне шосе, 2.

Суддя О. О. Ковбасюк