Справа № 360/4494/21
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

23 вересня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4494/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішенні, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також позивач), в інтересах якого звернулась адвокат Степанова Ольга Володимирівна (далі також представник позивача), до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі також відповідач, ГУПФУ в Луганській області), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 18.06.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі абз. 3 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по причині відсутності необхідного пільгового стажу на дату звернення (14.06.2021) - 2 роки та відсутності необхідного страхового стажу 23 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.06.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах, зарахувавши до страхового та пільгового підземного стажу період роботи позивача на шахті ім. В.Р. Менжинського, ДП ДХК «Первомайськвугілля» з 07.04.1995 по 12.11.1997; до страхового стажу період проходження строкової військової служби з 31.10.1981 по 28.11.1984.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 14.06.2021 позивач звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі абз. 3 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додавши до заяви трудову книжку, довідку про проходження строкової служби, диплом, військовий квиток тощо.

Рішенням ГУ ПФУ в Луганській області від 18.06.2021 в призначені пенсії на пільгових умовах позивачу відмовлено. При цьому, як вбачається з рішення відповідача, ним встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 21 рік 3 місяці 28 днів, при цьому до страхового та пільгового стажу роботи позивача не зараховано період роботи на шахті ім.В.Р.Менжинського ДП ДХК «Первомайськвугілля» з 07.04.1995 по 12.11.1997 у зв`язку з виправленнями в даті наказу про звільнення та відсутності підтвердження постійної зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах. Також позивачу не зараховано до страхового стажу період проходження строкової військової служби з 31.10.1981 по 28.11.1984, оскільки довідка Лисичанського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 04.06.2021 № 305/522 не містить підстав видачі та не засвідчена печаткою установи.

Позивач вважає оскаржуване рішення і дії відповідача незаконними та такими, що позбавили його права на пенсійне забезпечення, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю з таких підстав (арк. спр. 28-32).

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача із заявою від 14.06.2021 про призначення пенсії за віком за нормами абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

До заяви ОСОБА_1 долучив документи: паспорт, виданий Попаснянськнм РВ УМВС України в Луганській області 12.11.1998; дублікат картки фізичної особи - платника податків 05.02.2008; трудова книжка серії НОМЕР_1 від 23.07.1981 дати заповнення; довідка про проходження дійсної строкової служби від 04.06.2021 № 305/522, вішана Лисичанським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України; диплом серії НОМЕР_2 від 15.07.1981; індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ф. ОК-5).

На дату звернення за розрахунком відповідача страховий стаж ОСОБА_1 складає 21 рік 3 місяці 28 днів, підтверджений відповідно до законодавства пільговий стаж на підземних роботах відсутній.

Рішенням управління від 18.06.2021 № 85 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком за нормами абзацу другого частини 3 статті 114 Закону № 1058-ІV по причині відсутності необхідного підземного пільгового стажу та страхового стажу роботи: необхідний підземний пільговий стаж на дату звернення (14.06.2021) - 2 роки, необхідний страховий стаж 23 роки.

Стосовно не зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу.

До страхового стажу позивача не зараховано період роботи:

- з 07.04.1995 по 12.11.1997 на шахті імені В.Р. Менжинського ДП ДХК «Первомайськвугілля» через наявні виправлення в даті наказу про звільнення з роботи, які не засвідчено відповідно до законодавства підписом відповідальної особи та печаткою підприємства.

До підземного пільгового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 07.04.1995 по 19.08.1995 в якості учня підземного гірника по ремонту гірничих виробок на шахті імені В.Р. Менжинського ДП ДХК «Первомайськвугілля»;

- з 20.08.1995 по 12.11.1997 - підземним гірником по ремонту гірничих виробок на шахті імені В.Р. Менжинського ДП ДХК «Первомайськвугілля - через наявні виправлення в даті наказу про звільнення з роботи та у зв`язку з неможливістю визначити за трудовою книжкою, постійної зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах, а саме: відсутня інформація про підземні спуски у шахту і про одержувану тарифну ставку (за період роботи учнем підземного гірника по ремонту гірничих виробок), про відволікання від роботи (перебування у відпустках без збереження заробітної плати, в учбових відпустках, участь у страйках, переведення на роботи з неповним робочим днем чи на інші роботи, тощо).

Зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 31.10.1981 по 28.11.1984 за наданою Лисичанським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України довідкою від 04.06.2021 № 305/522 немає законних підстав, оскільки зазначена довідка не містить підстав видачі та не засвідчена печаткою установи.

Стосовно вимоги позивача визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № 85.

Відповідачем 18.06.2021 була розглянута заява позивача від 14.06.2021, проведено розрахунок стажу і прийняте відповідне обґрунтоване рішення.

На дату звернення до відповідача із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами абзацу другого частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач не мав необхідного страхового та необхідного підземного пільгового стажу роботи, тому вважають рішення управління від 18.06.2021 року про відмову в призначенні йому такої пенсії правомірним.

Щодо вимоги позивача про допуск судового рішення до негайного виконання зазначено, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів до Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Таким чином, негайне виконання в межах сум платежу за один місяць застосовується у разі стягнення грошових сум з відповідача. Оскільки позивач звернувся за захистом порушеного права про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію, а не стягнення грошових сум, негайне виконання не застосовується. За таких обставин правових підстав для звернення до негайного виконання судового рішення у цій справі немає.

Щодо стягнення судового збору з відповідача зазначено таке.

У відповідності до статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, вказаною нормою прямо забороняється.

Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (арк. спр. 28-30).

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглянути справу за відсутності сторін (арк. спр. 3 зворот. бік, 35).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) звернувся до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області, правонаступником якого є ГУПФУ в Луганській області, із заявою від 14.06.2021 про призначення пенсії за віком за нормами абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (арк. спр. 36-37).

До заяви позивач долучив документи: паспорт НОМЕР_4 , виданий Попаснянськнм РВ УМВС України в Луганській області 12.11.1998; дублікат картки фізичної особи - платника податків 05.02.2008; трудова книжка серії НОМЕР_1 від 23.07.1981 дати заповнення; довідка про проходження дійсної строкової служби від 04.06.2021 № 305/522, вішана Лисичанським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України; диплом серії НОМЕР_2 від 15.07.1981; індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ф. ОК-5) (арк. спр. 38-49).

На дату звернення за розрахунком відповідача страховий стаж ОСОБА_1 складає 21 рік 3 місяці 28 днів, пільговий стаж на підземних роботах відсутній (арк. спр. 35 зв. бік).

Рішенням ГУПФУ в Луганській області від 18.06.2021 № 85 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком за нормами абзацу другого частини 3 статті 114 Закону № 1058-ІV по причині відсутності необхідного підземного пільгового стажу та страхового стажу роботи: необхідний підземний пільговий стаж на дату звернення (14.06.2021) - 2 роки, необхідний страховий стаж - 23 роки, в обґрунтування якого зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 21 рік 3 місяці 28 днів, підтверджений відповідно до законодавства пільговий стаж на підземних роботах відсутній. До страхового стажу не зараховано період роботи на шахті імені В.Р. Менжинського ДП ДХК «Первомайськвугілля» з 07.04.1995 по 12.11.1997 у зв`язку з наявними виправлення у даті наказу про звільнення з роботи, які не засвідчено відповідно законодавства підписом відповідальної особи та печаткою підприємства. До підземного пільгового стажу також не може бути зараховано період роботи на шахті імені В.Р. Менжинського ДП ДХК «Первомайськвугілля» з 07.04.1995 по 19.08.1995 в якості учня підземного гірника по ремонту гірничих виробок та з 20.08.1995 по 12.11.1997 - підземного гірника по ремонту гірничих виробок у зв`язку з наявними виправленнями в даті наказу про звільнення з роботи та у зв`язку з неможливістю визначити за трудовою книжкою, постійної зайнятості протягом повного робочого дня та підземних роботах, а саме: відсутня інформація про підземні спуски у шахту і про одержувану тарифну ставку (за період роботи учнем підземного гірника по ремонту гірничих виробок), про відволікання від роботи (перебування у відпустках без збереження заробітної плати, в учбових відпустках, участь у страйках, переведення на роботи з неповним робочим днем чи на інші роботи, тощо). Зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби за наданою Лисичанським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України довідкою від 04.06.2021 № 305/522 немає законних підстав, оскільки зазначена довідка не містить підстав видачі та не засвідчена печаткою установи (арк. спр. 34-35).

У трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 23.07.1981 ОСОБА_1 зазначено щодо спірного періоду:

з 31.10.1981 по 28.11.1984 служба в Радянській Армії;

шахта ім.В.Р.Менжинського ПДХК «Первомайськвугілля»:

07.04.1995 - прийнятий учнем гірника з ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем під землею

20.08.1995 - присвоєний 3-й розряд гірника з ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем під землею

12.11.1997 - звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням - записи № 16 - № 18 (арк. спр. 11-13, 42 зв. бік-49).

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_5 , виданого 20.10.1981, в пункті 8 якого зазначено про направлення позивача для проходження служби 31.10.1981, в пункті 12 є запис про постановку позивача на військовий облік після демобілізації 28.11.1984 (арк. спр. 15).

Згідно з довідкою архівного відділу (військ і сил на Північно-Східі Російської Федерації) від 19.04.2021 № 512 ОСОБА_1 , 1962 року народження, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_6 в період з 08.09.1983 (наказ від 09.09.1983 № 029) по 27.11.1984 (наказ від 27.11.1984 № 775) на посаді старшого рульового сигнальника ВУС-27625-1, фахівця ВУС-302, у військовому званні «матрос» (арк. спр. 18).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_7 Міністерства Російської Федерації від 20.04.201 № 53 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув в військову частину НОМЕР_8 (м. Сєвєроморськ Мурманська обл.) 21.04.1982 через військової частини НОМЕР_9 (наказ командира військової частини НОМЕР_8 № 153 від 21.04.1982). Відбув для подальшого проходження служби 24.04.1982 у військову частину НОМЕР_10 (наказ командира військової частини НОМЕР_8 № 159 від 24.04.1982) (арк. спр. 19).

Згідно з довідкою філії (Архів Військово-Морського Флоту) Центрального архіву від 25.05.2021 без № за документами архіву встановлено, що матрос ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний 30.10.1981 Нахімовським РВК м. Севастополя Кримської області, проходив дійсну строкову військову службу: з 05.11.1981 по 06.11.1981 у військовій частині НОМЕР_11 , яка в зазначений період дислокувалася в ф. Червона Гірка Ломоносовського району Ленінградської області (РФСР, СРСР); з 07.11.1981 по 20.04.1982 у військовій частині НОМЕР_9 , яка в зазначений період дислокувалася в м. Кронштадті (РФСР, СРСР). 20.04.1982 матрос ОСОБА_1 відбув для подальшого проходження служби у військову частину НОМЕР_8 м. Сєвєроморськ Мурманської області (арк. спр. 20).

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

В силу пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються, у тому числі, пенсія за віком ( пункт 1 частини першої статті 9 Закону №1058).

Згідно з частиною третьою статті 114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Статтею 26 Закону № 1058 визначені умови призначення пенсії за віком.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Тобто, Законом №1058 передбачено, що як для призначення, так і для перерахунку пенсії особа повинна звернутися із відповідною заявою та необхідними документами особисто або через представника до територіального органу Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок № 221-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

В силу пункту 1.7 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, «письмово повідомляє заявника» про те, які документи «необхідно подати» додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (абзац третій пункту 1.7 розділу І Порядку).

Пунктом 2.1. розділу ІІ Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком, серед інших, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Абзацом другим пункту 1 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Згідно пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Абзацом першим пункту 17 Порядку № 637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

В свою чергу, пункт 18 Порядку № 637 передбачає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 3.3. розділу ІІІ Порядку № 22-1 визначено, що саме «орган, що призначає пенсію», надає роз`яснення особам з питань призначення та виплати пенсій.

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 також визначає, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Натомість, відповідач проігнорував вище зазначені нормативно визначені вимоги для належного прийняття та розгляду документів щодо призначення пенсії позивачу.

З урахуванням положень пункту 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 саме відповідач як орган, що призначає пенсію, повинен спочатку всебічно, повно і об`єктивно розглянути усі подані документи, на підставі пункту 3.3. розділу ІІІ вказаного Порядку надати необхідні роз`яснення, і лише після цього вирішувати питання про наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач належним чином не оцінював подані позивачем документи, не надавав необхідних фахових роз`яснень (порушення п. 3 Порядку № 637), не пропонував в рамках наданих повноважень (пункт 3.3. Порядку № 22-1) можливість виклику до пенсійного органу свідків (пункти 17, 18 Порядку № 637).

Натомість, судом встановлено, що трудова книжка позивача має необхідні дані за спірні періоди, які свідчать про проходження строкової служби з 31.10.1981 по 28.11.1984; з 07.04.1995 по 12.11.1997 про роботу шахта ім.В.Р. Менжинського ПДХК «Первомайськвугілля» учнем гірника з ремонту гірничих виробок, гірником з ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем під землею.

Відповідачем не зазначено, а судом не виявлено доказів тому, що спірні записи в трудовій книжці позивача можна визнати такими, які не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням визначеної процедури. Недоліки та неточності, які зазначені відповідачем, не залежали та не залежать від волевиявлення позивача, оскільки згідно законодавства обов`язок щодо заповнення та внесення відповідних відомостей до трудової книжки покладений саме на роботодавця, а не на робітника.

Щодо незарахування відповідачем до страхового стажу період проходження строкової військової служби з 31.10.1981 по 28.11.1984.

Законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011 -XII.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

При цьому на підставі статті 8 Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження строкової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, зарахування періоду військової служби до стажу прямо передбачено нормами закону та не пов`язується з необхідністю сплати страхових внесків.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються, зокрема, військові квитки.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідач не врахував до стажу позивача період проходження строкової військової служби за наданою Лисичанським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України довідкою від 04.06.2021 № 305/522, оскільки зазначена довідка не містить підстав видачі та не засвідчена печаткою установи через відсутність номеру та дати видачі військового квитка в трудовій книжці.

В трудовій книжці позивача міститься запис про службу в Радянській Армії з 31.10.1981 по 28.11.1984.

Із заявою про призначення пенсії позивачем також надавався військовий квиток серії НОМЕР_5 , виданого 20.10.1981, в пункті 8 якого зазначено про направлення позивача для проходження служби 31.10.1981, в п.12 є запис про постановку позивача на військовий облік після демобілізації 28.11.1984.

При цьому жодних підстав вважати їх недійсними чи підробленими не вбачається. Ці записи завірено підписами військового комісару та командира військової частини та печатками військової частини, а тому підстав ставити під сумнів відомості, що містяться у військовому квитку не вбачається.

Законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачають зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу, але при цьому як законодавство, що діяло на момент служби позивача в армії, так і чинне законодавство містять особливі умови для зарахування служби в армії до пільгового стажу.

Зокрема, згідно ч.І ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточність записів не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Крім того, вказані записи між собою пов`язані хронологічно, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку із чим, наявність записів чорнилами одного кольору, але з іншим відтінком, а також помилка в даті наказу не може бути підставою для відмови у зарахуванні вищезазначеного періоду роботи до стажу.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові № 687/975/17 від 21.02.2018.

Крім того, позивачем надавались Архівні довідки з Центрального архіву РФ, які додатково підтверджують періоди проходження військової служби.

Отже, період проходження строкової військової служби з 31.10.1981 по 28.11.1984 підлягає зарахуванню позивачу до страхового стажу роботи.

Щодо незарахування відповідачем періоду роботи позивача до страхового та пільгового підземного стажу період роботи позивача на шахті ім. В.Р.Менжинського, ДП ДХК «Первомайськвугілля» з 07.04.1995 по 12.11.1997 в зв`язку з відсутністю довідок, уточнюючих пільговий характер роботи.

Із записів трудової книжки позивача вбачається, що починаючи з 07.04.1995, ОСОБА_1 працював на шахті ім..В.Р. Менжинського учнем гірника з ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем під землею а з 20.08.1995 - гірником з ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем під землею

З тим, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи саме за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Натомість, УПФУ Попаснянського району не врахувало наявність всіх цих відомостей в трудовій книжці позивача, і основним аргументом своєї відмови навели відсутність довідки про пільговий характер роботи.

Так, дійсно Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України». Тому документи, видані на непідконтрольній Україні території, вважаються недійсними. А отже, усі свідоцтва, довідки та інші документи, навіть ті, на яких стоїть українська печатка, на території України вважаються недійсними та не мають юридичної сили.

Разом з тим, відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДВАТ шахта ім. В.Р. Менжинського ДП ДХК «Первомайськвугілля», перебуває в стані припинення і місцеперебуванням підприємства є: м. Первомайськ Луганської області (нині тимчасово окупована територія).

А тому, у позивача немає можливості надати належні уточнюючи довідки, які вимагає відповідач.

Позивачу 28.11.2020 виповнилося 58 років. Звернувся до відповідача з письмовою заявою він 14.06.2021, тобто пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку.

Оскільки в розумінні пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 № 637 уточнююча довідка надається лише в випадках відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, а в даному випадку всі відповідні записи, які дають право позивачу на оформлення пільгової пенсії, в трудовій книжці позивача наявні.

Крім того, позивач на час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії та на час розгляду судом справи по суті не має можливості надати уточнюючі довідки, які вимагаються відповідачем, за незалежних від волі позивача причин, оскільки відповідні архіви розташовані в населеному пункті, які згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р віднесено до переліку населених пунктів, на території який органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, про що достеменно відомо відповідачу.

Щодо незарахування відповідачем періоду роботи позивача на шахті імені В.Р. Менжинського ДП ДХК «Первомайськвугілля» з 07.04.1995 по 12.11.1997 у зв`язку з наявними виправлення у даті наказу про звільнення з роботи, які не засвідчено відповідно законодавства підписом відповідальної особи та печаткою підприємства, до підземного пільгового стажу період роботи на шахті імені В.Р. Менжинського ДП ДХК «Первомайськвугілля» з 07.04.1995 по 19.08.1995 в якості учня підземного гірника по ремонту гірничих виробок та з 20.08.1995 по 12.11.1997 - підземного гірника по ремонту гірничих виробок у зв`язку з наявними виправленнями в даті наказу про звільнення з роботи.

Як вбачається з трудової книжки позивача (запис № 18 стор. 13), уповноваженою особою під час здійснення записів в трудову книжку була допущена помилка в даті наказу про звільнення. При цьому запис містить підписи відповідальних осіб та печатку відділу кадрів Шахти імені В.Р. Менжинського.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Вказану позицію підтримує Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17 (провадження № К/9901/1298/17).

Право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточність записів не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Крім того вказані записи між собою пов`язані хронологічно, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку із чим, помилка в даті наказу не може бути підставою для відмови у зарахуванні вищезазначеного періоду роботи до стажу.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 № 687/975/17.

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для додаткової перевірки спірних періодів роботи позивача та можливого зарахування до страхового та пільгового підземного стажу період роботи позивача на шахті ім. В.Р.Менжинського, ДП ДХК «Первомайськвугілля» з 07.04.1995 по 12.11.1997; до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби з 31.10.1981 по 28.11.1984.

Як наслідок, в наявності підстави для скасування судом рішення відповідача від 18.06.2021 № 85 «Про відмову в призначенні пенсії» за нормами абз. 2 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

Позиція відповідача стосовно вимоги позивача стягнути за рахунок асигнувань ГУПФУ в Луганській області сплаченого позивачем судового збору та відсутність, на його думку, правових підстав для такого стягнення з урахуванням положень частин першої та другої статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є хибною з огляду на таке.

Судовий збір є видом судових витрат, питання розподілу якого врегульовано главою 8 Кодексу адміністративного судочинства України та нормами Закону України «Про судовий збір». Питання стягнення судового збору не є позовними вимогами, а в обов`язковому порядку вирішується судом при вирішенні справи по суті.

Як наслідок, посилання відповідача на положення статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при вирішенні питання про розподіл судового збору є безпідставним.

Відповідно пункту у частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки судом не вирішувалось безпосереднє питання щодо стягнення виплати пенсій, тому правові підстави для застосування вказаних норм відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 908,000 грн.

Оскільки у даній справі позов задовольняється, судовий збір у розмірі 908,00 грн належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 133, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 18.06.2021 № 85 «Про відмову в призначенні пенсії», яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі абз. 2 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по причині відсутності необхідного пільгового стажу на дату звернення (14.06.2021) - 2 роки та відсутності необхідного страхового стажу 23 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.06.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах, зарахувавши до страхового та пільгового підземного стажу період роботи позивача на шахті ім. В.Р.Менжинського, ДП ДХК «Первомайськвугілля» з 07.04.1995 по 12.11.1997; до страхового стажу період проходження строкової військової служби з 31.10.1981 по 28.11.1984.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця