Справа № 320/624/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2021 року м.Київ №320/624/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа -командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , у якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 29.05.2020 №1525; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 28.07.2020 №2282; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 28.07.2020 №166-РС; змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 безпідставно наклав на нього дисциплінарні стягнення, оскільки за наслідками розгляду протоколів про військове адміністративне правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 172-20 КУпАП №88 від 04.05.2020, №129 від 23.07.2020 та №131 від 24.07.2020, постановами Білоцерківського міськрайонного суду Київської області неодноразово закривалось провадження на підставі ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. А відтак, незважаючи на судові рішення, третьою особою виносилися незаконні накази про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді "сувора догана" та "звільнення з військової служби за службовою невідповідністю". Позивач зазначає, що наказ від 28.07.2020 №2282 щодо накладення дисциплінарного стягнення став підставою для підписання наказу від 28.07.2020 №166-РС, яким ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за підпунктом «д» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Однак, зазначена підстава не відповідає дійсним обставинам справи, принижує честь та гідність позивача та є незаконною, а тому просив суд змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас.

Відповідач проти позову заперечував, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що накази про притягнення до відповідальності позивача є законними та обґрунтованими. Стверджує, що наказом від 29.05.2020 №1525 притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності, а питання притягнення до адміністративної відповідальності належить виключно судам. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 25.01.2021 було відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання на 23.02.2021.

Протокольною ухвалою суду від 23.02.2021 судом продовжено процесуальний строк проведення підготовчого засідання.

23.02.2021, через неявку сторін підготовче судове засідання відкладено на 25.03.2021.

Протокольною ухвалою суду від 25.03.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 20.04.2021.

25.03.2021, через неявку сторін та наявність клопотання представника позивача про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження, суд протокольною ухвалою вирішив здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України.

Ухвалою суду від 14.06.2021 витребувано від Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України належним чином засвідчені копії протоколів про військові адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 04.05.2021, 23.07.2020 та від 24.07.2020; особистої справи ОСОБА_1 ; усіх матеріалів службових розслідувань за фактом перебування ОСОБА_1 на службі під впливом наркотичних речовин, за наслідком яких були прийняті накази командира військової частини НОМЕР_2 від 29.05.2020 №1525; від 28.07.2020 №2282; від 28.07.2020 №166-РС.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

02 травня 2019 року між Міністерством оборони України в особі командира 300 навчального танкового полку 169 навчального центру Сухопутних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладений контракт про проходження ОСОБА_1 військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, строком на три роки.

04 травня 2020 року на молодшого сержанта військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 складений протокол №88 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Зазначений протокол про адміністративне правопорушення направлений до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, який постановою від 15.05.2020 по справі №357/4659/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрив провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 "Про призначення службового розслідування за фактом перебування на службі в стані наркотичного сп`яніння молодшого сержанта ОСОБА_1 " від 07.05.2020 №1246 на підставі Рапорту командира мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 від 05.05.2020 наказано провести службове розслідування стосовно бойового медика 1 взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 . Службове розслідування було проведено з метою уточнення причин і умов, що сприяли перебуванню на службі в стані наркотичного сп`яніння молодшого сержанта ОСОБА_1 , а також встановлення ступеню його вини, чиї дії чи бездіяльність стали причиною правопорушення.

За наслідками службового розслідування складено Акт службового розслідування від 25.05.2020, в якому зазначено, що ОСОБА_1 в службовий час перебував на території військової частини під дією наркотичних речовин. Зокрема, закрившись в душовій кабіні, викрикував незрозумілі фрази, розмовляв сам з собою, не розумів, що від нього вимагають та де він знаходиться. Після 30 хв. перебування в душовій кабіні, вийшов. Після отримання результатів експрес тесту, в сечі виявлено амфетамін.

В ході службового розслідування були відібрані пояснення у начальника медичного пункту мотопіхотного батальйону ОСОБА_5 та старшого сержанта 2 МПР ОСОБА_6 , у яких зазначені особи надали пояснення, які підтверджували стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Також, були відібрані пояснення у ОСОБА_1 , який зазначив, що 04.05.2020 він був оглянутий медичним працівником та йому був поставлений діагноз вторинний лімфостаз. Однак, від госпіталізації він відмовився і був звільнений від службових обов`язків в цей день. Потім він вирішив прийняти душ, перебуваючи у душовій кабіні, його ударив електричний струм і у нього відбулося кишкове випорожнення, яке він намагався прибрати. На наступний день йому зробили тест.

Наказом від 29 травня 2020 року №1525 за вживання наркотичних речовин у службовий час та перебування на службі в стані наркотичного сп`яніння, порушення вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на бойового медика 1 взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 на підставі ст. 48 Дисциплінарного статуту накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани та позбавлення премії.

23 липня 2020 року на молодшого сержанта військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 складений протокол №129 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

24 липня 2020 року на молодшого сержанта військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 складений протокол №131 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Обидва протоколи Білоцерківським міськрайонним судом Київської області об`єднані в одне провадження у справі №357/7233/20, та винесено постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП було закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 "Про призначення службового розслідування за фактом перебування на службі в стані о сп`яніння молодшого сержанта ОСОБА_1 " від 24.07.2020 №2264 на підставі Рапорту ТВО командира БраГ майора ОСОБА_7 від 24.07.2020 наказано провести службове розслідування стосовно старшого навідника 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивизіону молодшого сержанта ОСОБА_1 .. Службове розслідування було проведено з метою уточнення причин і умов, що сприяли правопорушенню, а також встановлення ступеню його вини, чиї дії чи бездіяльність стали причиною правопорушення.

За наслідками службового розслідування складено Акт службового розслідування від 27.07.2020, в якому зазначено, що ОСОБА_1 23.07.2020 та 24.07.2020 в службовий час перебував на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння. Зокрема, неадекватно себе поводив, плював на підлогу, порушував форму одягу, викрикував зі строю, погрожував себе підірвати гранатою. Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння зафіксований актами медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та результатами тестів.

У ході службового розслідування були відібрані пояснення у командира 1 реактивної артилерійської батареї лейтенанта ОСОБА_8 та головного сержанта 1 реактивної артилерійської батареї сержанта ОСОБА_9 , у яких зазначені особи надали пояснення, які підтверджували стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та його поведінку.

Також, 27.07.2020 посадовими особами відповідача був складений Акт про відмову надавати пояснення, в якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 надавати пояснення.

Наказом від 28.07.2020 №2282 за вживання спиртних напоїв у службовий час та на виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння позбавлено премії в повному обсязі старшого навідника 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивизіону молодшого сержанта ОСОБА_1 .

Пунктом 2 зазначеного наказу за неналежне виконання вимог ст. 11, 13, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старшому навідника 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивизіону молодшого сержанта ОСОБА_1 відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накладено дисциплінарне стягнення у "звільнення з військової служби за службовою невідповідністю".

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2020 №2282 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани та звільнення командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 винесено наказ від 28.07.2020 №166-РС, яким ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за підпунктом «д» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність).

Вважаючи зазначені накази протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість дій і рішень суб`єктів владних повноважень та надавши правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно із ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частинами другою-четвертою статті 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України № 2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Разом з тим, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Так, за приписами ст.ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (частина третя статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

Відповідно до вимог статей 83-86 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Відповідно до вимоги статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно з вимогами статті 91 Дисциплінарного статуту ЗСУ заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість покарання безпосередньо винних осіб.

Згідно з приписами статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Таким чином, для притягнення до дисциплінарної відповідальності, достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої безпеки, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут).

Відповідно до статі 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 16 Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За правилами статті 49 цього Статуту військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Статтею 13 Статуту встановлено, що військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю) гідності (стаття 241 Статуту).

Як убачається з матеріалів справи, наказом від 29 травня 2020 року №1525 за вживання наркотичних речовин у службовий час та перебування на службі в стані наркотичного сп`яніння, порушення вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на бойового медика 1 взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 на підставі ст. 48 Дисциплінарного статуту накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани та позбавлення премії.

Факт перебування позивача у стані наркотичного сп`яніння підтверджується експрес тестом на наявність наркотичних речовин, за результатами якого у позивача виявлено у сечі амфетамін та поясненнями, відібраними в ході службового розслідування у начальника медичного пункту мотопіхотного батальйону ОСОБА_5 та старшого сержанта 2 МПР ОСОБА_6 , які підтвердили стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Доказів, які б спростовували даний факт, позивачем у позовній заяві не наведено та не долучено до матеріалів справи.

Наказом від 28.07.2020 №2282 за вживання спиртних напоїв у службовий час та на виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння позбавлено премії в повному обсязі старшого навідника 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивизіону молодшого сержанта ОСОБА_1 .

Пунктом 2 зазначеного наказу за неналежне виконання вимог ст. 11, 13, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старшому навідника 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивизіону молодшого сержанта ОСОБА_1 відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накладено дисциплінарне стягнення у "звільнення з військової служби за службовою невідповідністю".

Факт перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння зафіксований актами медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та результатами тестів, які долучені відповідачем до матеріалів справи.

У ході службового розслідування також були відібрані пояснення у командира 1 реактивної артилерійської батареї лейтенанта ОСОБА_8 та головного сержанта 1 реактивної артилерійської батареї сержанта ОСОБА_9 , у яких зазначені особи надали пояснення, які підтверджували стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та його поведінку.

Доказів, які б спростовували наведене, позивачем не надано.

У той же час, як на підставу для скасування оскаржуваних наказів позивач посилається на постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2020 у справі №357/4659/20 та від 10.09.2020 у справі №357/7233/20, якими справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-20 ч. 3 КУпАП були закриті в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач стверджує, що рішеннями судів спростовано факт його перебування в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що засвідчує умисне ігнорування командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 рішення судів та має явні ознаки перевищення наданих йому повноважень, що порушує ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 статті 172-20 КУпАП в діях будь якої особи є виключними повноваженнями суду.

Проте, суд не погоджується з такими доводами та зазначає, що позивач був притягнутий спірними наказами за порушення вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які знайшли своє підтвердження в ході службових розслідувань.

Суд зазначає, що один і той самий проступок може бути підставою для різних видів юридичної відповідальності, однією з яких є дисциплінарна.

З огляду на наведене правове регулювання вчинення адміністративного правопорушення може бути підставою для службового розслідування й застосування заходів дисциплінарного впливу й не ставиться у залежність від того, чи притягнута особа до адміністративної відповідальності. Водночас для притягнення до дисциплінарної відповідальності треба з`ясувати обставини скоєного, його причини та наслідки, а також вину особи. Усі ці питання з`ясовуються в рамках службового розслідування.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 07.11.2019 у справі №826/1610/18.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про підтвердження факту вчинення дисциплінарного правопорушення, а відтак відсутність підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів відповідачів.

Судом встановлено, що відповідно до службової характеристики ОСОБА_1 за період служби він зарекомендував з негативної сторони, до служби відноситься безвідповідально, постійно порушує порядок, вживає спиртні напої та наркотичні речовини, виявляє неповагу до командирів. За характером ненадійний, здатний до введення в оману керівництво. У висновку визначено, що займаній посаді не відповідає.

За таких обставин, суд дійшов висновку що накази командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 29.05.2020 №1525 та від 28.07.2020 №2282, від 28.07.2020 №166-РС прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом України, а тому підстав для їх скасування не має.

Щодо позовної вимоги змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас, в обґрунтування якої позивач зазначає, що підстава звільнення не відповідає дійсним обставинам, принижує честь і гідність позивача і є незаконною, суд зазначає, що відмова у задоволенні первісних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 29.05.2020 №1525 та від 28.07.2020 №2282, від 28.07.2020 №166-РС, є підставою для відмови у задоволенні й похідної від них вимоги.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 та ч.2ст.77Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже на підставі встановлених фактичних обставин та норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що правомірність накладення дисциплінарних стягнень та звільнення позивача відповідачем доведена.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню, а тому у задоволені позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.