Справа № 160/13789/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Верба І.О.
при секретарі судового засідання Главчеві В.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови, -
1. 12.08.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов направлений 09.08.2021 засобами поштового зв`язку адміністративний позов ОСОБА_1 , поданий адвокатом Лантух Олегом Олександровичем, до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про:
- визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бикова Артема Вячеславовича про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 160/9566/20 виданого 30.12.2020 у виконавчому провадженні ВП № 65016030.
2. Ухвалою від 17.08.2021 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
3. 07.09.2021 позивачем на виконання вимог суду надано виправлений адміністративний позов, у якому викладений наступний зміст позовних вимог:
- визнати протиправною та скасувати постанову від 21.07.2021 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бикова Артема Вячеславовича про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 160/9566/20, виданого 30.12.2020 у виконавчому провадженні ВП № 65016030.
4. Ухвалою суду від 16.09.2021:
- прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами статті 287 КАС України;
- призначено справу до розгляду у судовому засіданні 23.09.2021;
- витребувано докази;
- встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору та витребуваних доказів.
5. 21.09.2021 відповідач надав відзив та витребувані докази.
6. 22.09.2021 третя особа надала пояснення.
7. 22.09.2021 представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
8. 23.09.2021 учасники справи у судове засідання не прибули.
10. 24.09.2021 учасники справи у судове засідання не прибули.
11. Позивач вважає протиправною постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення суду не є повністю виконаним.
12. Накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам про вчинення кримінального правопорушення є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа та не можуть вважатись достатнім вчиненням виконавчих дій.
ІІІ.ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
13. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначивши, що в межах здійснення виконавчого провадження державним виконавцем проведена перевірка виконання боржником рішення та встановлено, що боржником рішення суду в повному обсязі не виконано.
14. Станом на 18.05.2021 рішення суду у частині здійснення виплати нарахованої суми заборгованості боржником не виконане без поважних причин, у зв`язку із чим на боржника накладено штрафи, направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та закінчено виконавче провадження.
15. Без участі боржника не можливо виконати рішення суду, державний виконавець не може самостійно провести перерахунок пенсії, здійснити виплату заборгованості та позбавлений можливості перерахувати на користь позивача суму заборгованості.
ІV. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ
16. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надало пояснення, згідно із якими рішення суду виконано, а саме проведено перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці, його виплата здійснюється з 01.02.2021.
17. Доплата ОСОБА_1 за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 у розмірі 119400,58 грн буде здійснена після виділення додаткових бюджетних асигнувань.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
18. 07.04.2021 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бикова Артема Вячеславовича за результатами розгляду заяви стягувача ОСОБА_1 від 01.04.2021 вх. № 3140 відкрито виконавче провадження № 65016030:
- про примусове виконання виконавчого листа № 160/9566/20, виданого 30.12.2020 суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В.:
-- про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 грошового утримання працюючого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області на підставі довідки про заробітну плату від 21.02.2020, наданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області за № Б-с-327, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання;
- встановлено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
19. Постановою державного виконавця від 28.04.2021 у ВП № 65016030:
- встановлено: в порядку статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. В порядку статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. Ураховуючи викладене, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження»,
- постановлено: за не виконання рішення суду накласти на боржника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. Зобов`язати боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
20. Постановою державного виконавця від 18.05.2021 у ВП № 65016030:
- встановлено: керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» 28.04.2021 у зв`язку із невиконанням рішення суду була винесена постанова про накладення штрафу на ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Боржника повідомлено про необхідність виконати рішення протягом 10 робочих днів з моменту винесення даної постанови. Копія постанови із супровідним листом направлена сторонам поштовим зв`язком. Відповідно до статті 124 Конституції України рішення судів, що набрали чинності, підлягають обов`язковому та безумовному виконанню всіма без винятково особами на території України. При цьому, рішення суду носять обов`язковий характер індивідуально правового акту, не підлягають будь якому розширеному та на власний розсуд трактуванню іншими особами, ніж судові органи. Будь-яке ухилення боржника від виконання вимог чинного рішення суду, його невиконання чи перешкоджання виконанню, є неправомірним діянням, за яке, відповідно до закону, передбачена відповідальність. Боржника було повідомлено про відповідальність за невиконання рішення суду. Станом на 18.05.2021 рішення суду залишається невиконаним. Враховуючи вищевикладене, в даному випадку до боржника є доцільним застосувати штрафну санкцію, у вигляді накладення штрафу в подвійному розмірі, що чітко регламентовано статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження»;
- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 по справі № 160/9566/20 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було виконано, а саме: проведено перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про заробітну плату від 21.02.2020, наданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області за № Б-с-327, починаючи з 19.02.2020;
- виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно рішення суду проводиться з 01.02.2021;
- рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 по справі № 640/5248/19 скасований Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649;
- зазначений Порядок поширювався на рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (тобто після 01.01.2013), на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів;
- постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 по справі № 640/5248/19 рішення окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 змінено, та пункт 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: «визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду»;
- згідно із пунктом 20 та 29 частини першої статті 116 БК України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства;
- доплата ОСОБА_1 за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 у розмірі 118400,58 грн буде здійснена після виділення додаткових бюджетних асигнувань;
- зважаючи на викладене, покладені судом зобов`язання вчинити дії виконані ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
22. До листа боржника від 11.05.2021 додано копію розрахунку доплати.
24. 21.07.2021 державним виконавцем прийнята оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження № 65016030, якою:
- встановлено: відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Таким чином, державним виконавцем направлено до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 КК України. Згідно пункту 11 частини першої 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону. Ураховуючи викладене, керуючись вимогами пункт 11 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження»,
- постановлено: виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 160/9566/20 виданого 30.12.2020 закінчити.
VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
25. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
26. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404-VIII).
27. Відповідно до частини одинадцятої частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
28. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 Закону № 1404-VIII).
29. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником (частина перша статті 63 Закону № 1404-VIII).
30. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).
31. Згідно із частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII:
- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником;
- у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом;
- у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
32. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону № 1404-VIII).
33. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону № 1404-VIII).
34. За невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону (частина перша статті 76 Закону № 1404-VIII).
35. За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 76 Закону № 1404-VIII).
VІІ. ОЦІНКА СУДУ
36. Надаючи оцінку доводам учасників справи щодо правомірності прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, суд виходить із того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
37. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
38. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
39. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 КАС України (частина восьма статті 382 КАС України).
40. Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення (пункт п`ятий частини третьої статті 2 КАС України).
41. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частини друга, третя статті 14 КАС України).
42. Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (частина перша статті 370 КАС України).
43. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (частина четверта статті 372 КАС України).
44. Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 373 КАС України).
45. Відповідно до частини першої, другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
46. 17.07.1997 Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до частини першої статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
47. Міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Отже, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства України відповідно до положень статті 9 Конституції України.
48. За змістом статті 32 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (далі - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.
49. Предметом регулювання Конвенції є захист основних прав і свобод особи, що передбачає пряму дію норм Конвенції.
50. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
51. Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.
52. Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
53. У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.
54. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
55. Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.
56. Суд зазначає, що на дату розгляду справи по суті, тобто здійснення судом контролю за виконанням судового рішення у розумінні частини восьмої статті 382 КАС України, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 у справі № 160/9566/20, яке набрало законної сили 17.12.2020, залишається невиконаним у повному обсязі, а саме боржником не здійснено виплату нарахованої суми щомісячного довічного утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 у розмірі 119400,58 грн.
57. При цьому боржником повідомлено, що заборгованість буде виплачена після виділення додаткових бюджетних асигнувань.
58. Повідомлення боржника про стан виконання рішення суду від 11.05.2021 одержано державним виконавцем 31.05.2021, тобто після накладення на боржника штрафів постановами від 28.04.2021 та 18.05.2021.
59. Таким чином, при накладенні штрафів на боржника державним виконавцем не було встановлено причини невиконання у повному обсязі рішення суду, зокрема не встановлено наявність об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення за рахунок коштів Державного бюджету України.
60. Державним виконавцем в постановах про накладення штрафу не надано вмотивованого обґрунтування про визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними, не встановлено обставин щодо того, чи відсутнє у позивача відповідне фінансове забезпечення та чи відсутні кошти, виділені бюджетом та спрямовані на виконання рішення суду саме за відповідними напрямками виплат (стосовно щомісячного довічного грошового утримання судді), а також чи вживав він заходів, спрямованих на реальне виконання судового рішення для того, щоб дійти висновку про наявність підстав для накладення штрафів на боржника.
61. Наведене правозастосування відповідає правовим висновкам, викладеним Верховним Судом у постановах від 31.05.2021 у справі № 560/594/20, від 20.05.2021 у справі № 420/5465/18.
62. Абзацом третім частини третьої статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
63. Застосування відповідачем вказаної норми при прийнятті оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження суд вважає передчасним.
64. Закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» можливо лише за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме:
- накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин);
- накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин);
- звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.
65. Якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.
66. Невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.
67. Накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.
68. Вищевказані дії державного виконавця не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання боржником.
69. Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.
70. Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.
71. Окремо суд зазначає, що складення державним виконавцем акту про порушення, в порядку частини другої статті 76 Закону № 1404-VIII, матеріалами справи та відомостями АСВП не підтверджено.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
72. З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, суд вважає, що висновки державного виконавця про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження є передчасними, судове рішення залишається невиконаним у повному обсязі, неповнота виконання рішення суду боржником пояснюється тимчасовою відсутністю бюджетного фінансування, а не відмовою виконати рішення суду, отже закінченням виконавчого провадження порушується принцип ефективності як судового захисту, так і виконавчого провадження.
74. Згідно із пунктом 3 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, в редакції наказу від 27.12.2019 № 4224/5, чинній з 28.12.2019, органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві); відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві; управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень); відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).
75. Згідно із пунктом 1 «Типового положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 № 1183/5, із урахуванням змін внесених наказом від 09.12.2019 № 3941/5, Управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України є територіальним органом державної виконавчої служби, входить до системи органів Міністерства юстиції України як структурний підрозділ міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України та є підзвітним і підконтрольним Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
76. Таким чином, згідно із пунктом 3 Інструкції № 512/5, в редакції чинній з 28.12.2019, відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень є органом державної виконавчої служби, поряд із цим Відділ є структурним підрозділом Управління, яке у свою чергу є територіальним органом державної виконавчої служби, що входить до системи органів Міністерства юстиції України як структурний підрозділ міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України.
77. Із врахуванням викладеного, Відділ є органом державної виконавчої служби та відповідачем за заявленим позовом, однак не є юридичною особою, у зв`язку із чим витрати на сплату судового збору покладаються на міжрегіональне управління Міністерства юстиції України.
78. Керуючись статтями 241-246, 287 КАС України, суд, -
80. Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.07.2021, прийняту державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Биковим Артемом Вячеславовичем у виконавчому провадженні № 65016030.
81. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) судовий збір у розмірі 908 грн.
82. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 КАС України та може бути оскаржене у строк, передбачений частиною шостою статті 287 КАС України.
83. Повне рішення складено та проголошено 24.09.2021.
Суддя І.О. Верба