Справа № 260/767/21
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2021 року м. Ужгород№ 260/767/21
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку письмового провадження в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просить суд:

- визнати протиправними Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 02.04.2020р. №0700-0334-8/11097 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Луганській області від 27.02.2020р. №513/20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Заявлені позовні вимоги аргументує тим, що з 01 січня 2020 року змінились складові суддівської винагороди, відтак у позивачки виникли правові підстави для проведення перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку з чим 03 березня 2020 року вона звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, до якої долучила відповідну довідку.

Однак у задоволенні такої було відмовлено з тих мотивів, що право на перерахунок виникає за зверненнями що надходять з 18 лютого 2020 року та для яких момент виникнення права настав не раніше 18.02.2020р.

Позивачка зазначене рішення органу Пенсійного фонду України вважає протиправним та таким, що порушує норми Конституції України, гарантії незалежності суддів, суперечить рішенню Конституційного Суду України №2-р/2020 від 18.02.2020 р., а тому підлягає скасуванню.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого проти задоволення позовних вимог заперечив. Зокрема, зазначив, що розділом XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII передбачено певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та, відповідно, розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в залежності від проходження кваліфікаційного оцінювання.

Представник зазначив, що у даному випадку відсутні підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача з 18.02.2020р., оскільки на виконання п.5 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України від 18.02.2020р. №2-р/2020 Верховною радою не прийнято окремого нормативно-правового акту з питань урегулювання порядку здійснення такого перерахунку.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком, що підтверджується посвідченням серії № НОМЕР_1 та перебуває на обліку в Головного управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області, як отримувач пенсії щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

27 лютого 2020 року на підставі Рішення Конституційного суду України від 18.02.2020р. "2-р/2020 Територіальне управління Державної судової адміністрації у Луганській області було видано позивачці оновлену довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №513/20.

03 березня 2021 року позивачка звернулася до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до оновленої довідки №513/20 від 27.02.2020р.

02 квітня 2020 року листом №0700-0334-8/11097 відповідачем було відмовлено у проведенні перерахунку позивача за новою довідко, у зв`язку із відсутністю підстав для проведення такого.

Вважаючи рішення та дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у проведенні перерахунку його довічного грошового утримання судді у відставці протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 р. (далі Закон №1402).

Нормами ч. 1 ст. 112 Закону №1402 встановлено, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України.

Відповідно до п. 4 ч 6 ст. 126 Конституції України, підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Згідно ч. 1 ст. 142 Закону №1402 судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Разом з тим, ч. 2 ст. 142 Закону №1402 встановлено, що суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону №1402, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно ч. 3 ст. 135 Закону №1402 базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Нормами ч. 4 ст. 142 Закону №1402 передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України (ч. 5 ст. 142 Закону №1402).

Таким чином, нормами Закону №1402 розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поставлено в залежність від суддівської винагороди діючого судді та передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду здійснювати перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді.

Однак Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402 були передбачені певні особливості визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, зокрема, п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 (у редакції, чинній до 18 лютого 2020 року) встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 р. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 р. №2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), вищевказані положення п. 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402.

Зокрема, приймаючи вказане рішення Конституційний Суд України виходив з того, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне забезпечення або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013).

Конституційний Суд України зазначив, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням ч. 1 ст. 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

З огляду на вищенаведене Конституційний Суд України дійшов висновку, що запровадження згідно із положеннями п. 25 розділу XII „Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення №2-р/2020 від 18.02.2020 р. Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Луганській області ОСОБА_1 було видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №513/20 від 27.02.2020 р., яка була подана до ГУ ПФУ в Закарпатській області для проведення перерахунку грошового утримання. Свою відмову провести вказаний перерахунок відповідач мотивує тим, що право на перерахунок виникає за зверненнями, що надходять починаючи з 18.02.2020р.

Згідно ч. 1 ст. 91 Закону України Про Конституційний Суд України від 13.07.2017 № 2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

З огляду на що, суд вважає, що набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 р. №2-р/2020 Закон №1402 не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, а тому з 19 лютого 2020 року (наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020) у ОСОБА_1 виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402 з розрахунку суддівської винагороди, визначеної відповідно до ст.135 вказаного законодавчого акту.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у своєму рішенні від 16 червня 2020 року у зразковій справі №620/1116/20 (№Пз/9901/5/20), що набрало законної сили 07 серпня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Суд враховує, що дана адміністративна справа відповідає ознакам типової справи, наведених в рішенні Верховного Суду від 16 червня 2020 року у зразковій справі №Пз/9901/5/20. Зокрема, позивачі мають статус судді у відставці та не проходили (не пройшли) кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді та (або) не пропрацювали на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання; відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи) - територіальні органи Пенсійного фонду України - Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці після 18.02.2020 (дата ухвалення рішення Конституційного Суду України №2-р/2020) з врахуванням розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу - судді у відставці, який не проходив (не пройшов) кваліфікаційне оцінювання суддів та (або) не пропрацював на відповідній посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання, здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову шляхом визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 02.04.2020р. №0700-0334-8/11097 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Луганській області від 27.02.2020р. №513/20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 02.04.2020р. №0700-0334-8/11097 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Луганській області від 27.02.2020р. №513/20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 20453063) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяП.П.Микуляк