Справа № 569/6744/21
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6744/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі звернувся ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду від 11 травня 2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.

В судове засідання позивач не з`явився. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підтримує повністю.

В судове засідання представник відповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області департаменту патрульної поліції не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Згідно поданого письмового відзиву на позов просив суд у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

В судове засідання представник відповідача Департаменту патрульної поліції не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав, письмовий відзив на позов не надходив.

Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №699553 від 31 березня 2021 року винесеної командиром взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області лейтенантом поліції Лось В.В. вбачається, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки IVECO номерний знак НОМЕР_1 31 березня 2021 року о 15 год. 46 хв. а/д Київ-Чоп 163 км рухався зі швидкістю 77 км/год. в населеному пункті 5.45 Болярка, чим перевищив швидкість на 27 км/год., а також без відповідної категорії «ВЕ» на право керування, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП. Керуючись положеннями статей 33,ч.2 ст.36, ст.284 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за позовом. Справа «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року серія А, №18, сс17-18, пп.35-36.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до підпунктом а пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з дослідженого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб марки автомобілем «IVECO» номерний знак НОМЕР_3 , яким керував позивач, є вантажний спеціалізований, платформа повна маса 3500 кг. / маса без навантаження 2270 кг.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , причіп «GROMEX L3» номерний знак НОМЕР_1 - причіп спеціалізований, платформа Е повна маса 3500 кг. / маса без навантаження 1240 кг.

Правила дорожнього руху України, зокрема п.2.13 передбачають, що право на керування транспортними засобами особам може бути надано: автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, з 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ).

Транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 квадро - і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

C призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D1 призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

BE, E, CE, E, DE состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

T трамваї та тролейбуси.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що водіям з відкритою категорією С1Е дозволяється керувати вантажівкою масою від 3500 до 7500 кг з причепом масою понад 750 кг. Загальна маса (машина + причіп) не повинна перевищувати 12 000 кг.

Категорія СЕ дозволяє керувати вантажними авто масою від 3500 кг і вище з причепом масою від 750 кг. Обмежень по сумарному вазі (як у С1Е) - немає.

Слід зазначити, що з досліджених матеріалів справи вбачається, що тягач «IVECO» номерний знак НОМЕР_3 , причіп «GROMEX L3» номерний знак НОМЕР_1 має загальну масу без навантаження 2270+1240=3510 кг., а тому не відноситься до категорій «В» та «ВЕ».

Для керування вказаними вище транспортними засобами необхідна наявність категорії «С1Е» або «СЕ». Оскільки у водія ОСОБА_1 - позивача по справі в посвідченні водія відкрито категорії «В», «С1», «С», «СЕ», то в керування автомобілем «IVECO» номерний знак НОМЕР_3 та причепом «GROMEX L3» номерний знак НОМЕР_1 відбувалося без порушення вимог п.2.1.а ПДР України.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях позивача порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, за які позивача було піддано адміністративному стягненню.

В судовому засіданні було досліджено поданий представником відповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області департаменту патрульної поліції письмовий відзив з додатками.

На фотознімку з приладу TruCam ТС001090 неможливо встановити державний номерний знак транспортного засобу, який здійснював перевищення швидкості руху. На іншому (збільшеному фотознімку) неможливо встановити марку транспортного засобу. Крім того, роздрукована фотографія ніким не завірена, отже не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України.

Під час дослідження судом у засіданні диску з файлами, що був поданий відповідачем до відзиву, було виявлено файли із роширеннями "avi", "mov", "jpg". Однак ці файли не засвідчені електронним цифровим підписом.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Надані відповідачем матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст.99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Як встановлено судом, шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписі відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Таким чином, надані суду файли фото та відеозаписів не є допустимим доказом в розумінні ст.74 КАС України.

До того ж, до матеріалів справи не було надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення (в даному випадку - прилад ТruCAM чи його носій даних), який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.

Відповідачем не до доведено вину позивача у порушенні вимог п. 5.45 (перевищення швидкості на 27 км./год.).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив інкриміновані адміністративні правопорушення, а позивач та представник позивача їх повністю спростували поданими письмовими доказами, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що при подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн., рішення прийнято на користь позивача, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції понесених судових витрат у розмірі 454 грн. 00 коп. на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,139,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі - задоволити.

Визнати дії незаконними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №699553 від 31 березня 2021 року винесеної командиром взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області лейтенантом поліції Лось В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Житомирській області департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_5

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області департаменту патрульної поліції, м.Житомир, вул.Покровська, 96

Відповідач: Департамент патрульної поліції, м.Київ, вул.Ф.Ернста, 3

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов