Справа № 156/442/21
Суддя: Малюшевська І. Є.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/442/21
Провадження № 2-а/156/17/21
Рядок статзвіту № 140
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2021 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Малюшевської І.Є.

з участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі адміністративну справу № 156/442/21

за позовною заявою ОСОБА_1 , представник Адвокат Омелянюк Леонід Євгенович,

до старшого дільничного офіцера поліції ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Атлас Іванни Богданівни, Головного управління Національної поліції України у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

учасники процесу:

позивач ОСОБА_1 - не з`явився,

представник Омелянюк М.В. - не з`явився,

відповідач ОСОБА_2 не з`явилася,

представник відповідача Головного управління Національної поліції України у Волинської област- не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Зміст спірних правовідносин

ОСОБА_1 звернувся в суд із вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову від 22.05.2021 серії БАА № 785892 про накладення адміністративного стягнення, винесену старшим дільничним офіцером поліції ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Атлас І.Б., відносно нього за ч.1 ст.121 КУпАП і накладене на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він ПДР України не порушував, причини зупинки йому оголошено не було, і така зупинка автомобіля була здійснена з порушенням закону без наявності законних на те підстав. Працівник поліції відмовилась надати йому документи на підтвердження повноважень та, віддавши йому його документи, сіли в автомобіль та поїхали.

29.05.2021 року поштовим відправленням йому надійшов лист з копією поставнови, яка складена всупереч вимог чинного законодавства України.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Окрім того, позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного, оскільки такий пропущено через непоінформованість позивача про винесення відносно нього оскаржуваної постанови та, як наслідок, отримання такої лише 20.08.2021 року після того, як отримав повідомлення з Іваничівського ДВС про стягнення штрафу. Вважає причини пропуску строку звернення до адміністративного поважними та просить суд поновити такий.

ІІ. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач позовні вимоги підтримує з мотивів, наведених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити.

Від старшого дільничного офіцера поліції ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Атлас І.Б. 02.07.2021 року надійшли пояснення щодо обставин події яка сталася 22.05.2021 року. Згідно таких, старший дільничний офіцер поліції ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Атлас І.Б. підтвердила обставини, викладені у постанові серії БАА № 785892 від 22.05.2021 року та вказала на відсутність в її діях порушення норм чинного законодавства при винесенні нею оскаржуваної постанови.

Від Головного управління Національної поліції України у Волинській області відзиву не надходило.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися.

23.09.2021 року до суду надійшла заява про проведення розгляду справи без участі сторони позивача, підтримання позовних вимог та прохання їх задовольнити.

Від старшого дільничного офіцера поліції ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Атлас І.Б. 23.09.2021 року надійшла заява про неможливість прибути в судове засідання у зв`язку із вступом на добове чергування. Просить дану справу розглядати без її участі, зазначає, що пояснення містяться в матеріалах справи.

Головне управління Національної поліції України у Волинській області явку представника в судове засідання не забезпечило. Будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило. Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

IV. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 29.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження за вимогами ст. 286 КАС України з викликом сторін по справі.

Ухвалою суду від 09.07.2021 року в якості співвідповідача залучено Головне управління національної поліції України у Волинській області та запропоновано співвідповідачу до початку судового засідання подати відзив на позов.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін по справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання та просили розглянути справу без їх участі, а представник Головне управління Національної поліції України у Волинській області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив; будь-яких заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву у встановлений строк від нього не надходило, тому, на підставі ст. 205 КАС України, суд розглядає справу без участі сторін на підставі матеріалів справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

V. Фактичні обставини, встановлені судом

Старшим дільничним офіцером поліції ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Атлас І.Б. 22.05.2021 року винесено постанову серії БАА № 785892 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що 22.05.2021 року о 21 год. 50 хв. в с. Менчичі водій ОСОБА_1 керував автомобілем, що має технічні несправності, а саме: не горіла лампа задніх габаритних ліхтарів, чим порушив п. 31.4.3 в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с.14).

Позивач заперечує факт вчинення ним вищевказаного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 з підстав викладених у позові.

Старший дільничний офіцеро поліції ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Атлас І.Б. вказує про безпідставність позову та наявність у діях позивача складу адмінправопорушення.

VІ. Застосоване законодавство

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.9.Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008р., постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

У відповідності до п. 30.1 Правил дорожнього руху України, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Згідно із ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283 і 284 КУпАП.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, (далі Інструкцією), передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП(п. 4 розділу ІІ Інструкції).

В п.1 ст. 247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що механічним транспортним засобом є транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна.

Згідно п. 31.4.3в ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам, окрема щодо зовнішніх світлових приладів, - якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

VІІ. Висновки суду

Перш за все, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до старшого дільничного офіцера поліції ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Атлас І.Б., оскільки відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах так, як належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Сторонами визнається та не оспорюється факт керування 22.05.2021 року о 21:50 год. ОСОБА_1 автомобілем в с. Менчичі Володимир-Волинського району Волинської області.

Згідно ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно доМитного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Перелік доказів, якими доводиться вина особи у справах про адміністративні правопорушення, визначений ч. 1 ст. 251 КУпАП.

В адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Однак, будь-які докази вини позивача у скоєнні інкримінованого йому правопорушення у справі (документи, фото чи відео-фіксація обставин події) та посилання на такі у постанові та матеріалах справи відсутні. До оскаржуваної постанови відповідачем не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності. Такі докази відсутні у матеріалах справи. Наявна у справі оскаржувана постанова таким доказом не є, оскільки являється формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення.

Власне візуальне спостереження відповідача в розумінні ст. 251 КУпАП не є належним доказом на ствердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, відповідачем не дотримано приписи статті 283 КУпАП, а доводи позивача про те, що він не порушував Правил дорожнього руху і зупинка автомобіля здійснена з порушенням закону без наявності законних для того підстав, належними та допустимими доказами по справі не спростовані.

Разом з тим, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» Суд вказує, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відтак, суд позбавлений можливості перевірити, чи наявний в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП.

Разом з тим, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 280 КУпАП.

В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р.; п. 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.; п. 52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013 р.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є недоведеним.

Відтак, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 785892 від 22.05.2021 року є необґрунтованою та такою, що не відповідає критеріям, які наведені у ч .2 ст. 2 КАС України.

Відповідно вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вказаною нормою процесуального закону передбачені повноваження суду щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень та одночасного вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, то суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Оскаржувану постанову позивачем отримано 29.05.2021 року. Отже, термін для оскарження постанови у позивача був до 08.06.2021 року включно. Зважаючи на те, що позовна заява позивачем була подана з порушенням строку на один день, що є незначним проміжком часу, виключно з метою захисту порушених прав позивача, суд визнає причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

VІІІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 гривні, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 09.06.2021 року (а.с.1), то з бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України у Волинській області на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім у даній справі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 78, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду, визнавши причини пропуску такого поважними.

Позов ОСОБА_1 до старшого дільничного офіцера поліції ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Атлас І.Б., Головного управління Національної поліції України у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого дільничного офіцера поліції ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Атлас Іванни Богданівни про накладенню адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 785892 від 22.05.2021 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України у Волинській області на користь ОСОБА_1 454,00 грн. судових витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до старшого дільничного офіцера поліції ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Атлас Іванни Богданівни відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторони та учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: Омелянюк Микола Володимирович, адреса: вул. Ковельська, буд. 42, м. Володимир-Волинський Волинська область;

Відповідач: ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ,

Відповідач: Головне управління національної поліції у Волинській області, , місцезнаходження: вул. Винниченка, 11, м. Луцьк, Волинська обл.

Суддя І. Є. Малюшевська