Справа № 160/9769/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
23 вересня 2021 року Справа №160/9769/21
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
02 серпня 2021 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено рішення у справі № 160/9769/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволено, а саме:
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
10 вересня 2021 року позивачем подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому просить стягнути з головного управління Пенсійного фонду України в Дніпроптеровській області судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 12,000 грн.
В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що позивач при зверненні до суду у позовній заяві просив витрати на правничу допомогу, які за попереднім розрахунком складали 9500,00 грн. та 3000,00 грн гонорар успіху (преміальних) за договором.
Також зазначено, що відповідно до договору від 08.09.2020 року позивачу надано професійну правничу допомогу в рамках судової справи № 160/9769/21, вартість якої становить загальну суму 9 500 грн., та 3000грн. гонорар успіху (преміальних) за договором, які заявник має сплатити протягом місяця. Сплачені витрати складаються із вартості правової консультації за усну правову консультацію позивача 02.04.2021р-1500грн.; складання адвокатом позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та додатків до нього - 7000грн.; моніторинг руху справи в суді 1 інстанції та надання поточних усних консультацій позивачу з приводу руху справи в суді - 1000грн., загалом становить 9500грн. Також за умовами договору про надання адвокатських правничих послуг позивач має сплатити адвокату гонорар успіху 3000грн. протягом місяця з моменту публікації рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі. Вказані витрати підтверджуються наданими додатками до клопотання.
Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення призначено на 23.09.2021 року.
Сторони, у судове засідання не з`явились, про розгляд справи стосовно ухвалення додаткового рішення повідомлені належним чином.
Від відповідача заперечень стосовно стягнення витрат на правничу допомогу на адресу суду не надходило.
Суд, дослідивши подану заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року, у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 12 жовтня 2006 року, у справі «Двойних проти України» від 30 березня 2004 року, у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача до суду було надано: копія договору про надання адвокатських/правничих послуг № 0204 від 01.04.2021 року, копію касового ордеру, копію акта послуг за договором про надання адвокатських/правничих послуг № 0204 від 02.04.2021 року, копія витягу з реєстру та копія свідоцтва адвоката.
Відповідно до договору про надання адвокатських/правничих послуг № 0204 від 01.04.2021 року вартість правової усної консультації клієнту по справі становить-1500грн.
Мінімальний розмір вартості адвокатського запиту становить 500грн., та може бути більшим у зв`язку із складністю обставин справи. Складання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та додатків до нього-7000грн. (в дану вартість включається аналіз чинного законодавства щодо предмету правової допомоги 10 годин, та правове обґрунтування і складення позовної заяви клієнту-5годин).
Моніторинг руху справи в суді 1 інстанції та надання та надання поточних усних консультацій з приводу руху справи в суді 1000,00 грн.
Згідно з актом надання послуг за договором про надання адвокатських/правничих послуг № 0204 від 02.04.2021 року адвокатом надані наступні послуги за договором:
- усна правова консультація клієнта з приводу порушених соціальних прав в частині перерахунку пенсії -1500грн.
- складання 17.06.2021р. адвокатом позовної заяви клієнту до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та додатків до нього до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (справа 160/9769/21)-. (в дану вартість включається аналіз чинного законодавства щодо предмету правової допомоги-10 годин, написання та правове обґрунтування і складення позовної заяви з додатками клієнту- 5 годин)- 7000 грн.
- моніторинг руху справи 160/9769/21 в суді 1 інстанції та надання поточних усних консультацій Клієнту з приводу руху справи в суді - 1000грн.
Тобто, загальна сума: 9500грн.
- гонорар успіху: 3000 грн. (клієнт має обов`язок протягом 1 місяця з дати реєстрації судового рішення від 02.08.2021р. в єдиному державному реєстрі судових рішень по справі № 160/9769/21), які клієнт має сплатити адвокату протягом місяця.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг та пов`язаністю таких послуг безпосередньо з веденням конкретної справи та реального факту понесення таких витрат, як то випливає зі змісту ст. 134 КАС України.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
Верховним судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Здійснені адвокатом дії, визначені в рахунках на оплату, мали бути здійснені адвокатом фактично та дійсність їх вчинення має бути підтверджена в матеріалах справи.
Судом встановлено, що предметом даної справи є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) та ухвалив рішення.
Аналіз наведеного свідчить, що справа може бути віднесена до категорії справ незначної складності, представництво в яких можуть здійснювати не лише адвокати, а й інші визначені особи, які мають адміністративну процесуальну дієздатність.
Таким чином, усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.
У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).
Враховуючи, що на підставі досліджених матеріалів даної справи суд зробив висновок, що дана справа є адміністративною справою незначної складності (малозначна справа), суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат стосовно складання адвокатом позовної заяви з додатками у розмірі 7000,00 грн, тому в даному випадку судові витрати за складання позовної заяви підлягають стягненню у розмірі у розмірі 3500,00 грн.
Так, матеріали заяви не містять, а заявником не додано доказів, які б свідчили про доцільність та неминучість витрат на професійну правничу допомогу з моніторингу руху справи 160/9769/21 в суді І інстанції та надання поточних усних консультацій клієнту з приводу руху справи в суді - 1000,00 грн, тому такі витрати не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
Стосовно суми витрат адвоката у вигляді гонорару успіху у розмірі 3000 грн, які клієнт має сплатити адвокату протягом місяця, то суд зазначає, що така сума не була виплачена фактично, отже і стягненню не підлягає.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
З огляду на те, що справа є незначної складності, розмір правничої допомоги не співмірний з об`ємом наданих адвокатом послуг у даній справі, то суд зробив висновок про часткового задоволення заяви представника заявника про розподіл судових витрат у розмірі 5000,00 грн (усна правова консультація клієнта з приводу порушених соціальних прав в частині перерахунку пенсії у розмірі 1500,00 грн + складання адвокатом позовної заяви з додатками у розмірі 3500,00).
Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-
Заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу - задоволити частково.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи додаткове рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя С.В. Ніколайчук