Справа № 580/5409/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5409/21 Головуючий у І інстанції - Кульчицький С.О.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

за участю секретаря: Кондраток А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Луговської Вікторії Вікторівни ВП №65236727 від 22.04.2021 про стягнення виконавчого збору у сумі 12 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було протиправно відкрито виконавче провадження на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №711/4642/20, оскільки вона його оскаржила в апеляційному порядку. Позивач зазначає, що отримала постанову про відкриття виконавчого провадження та оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору лише 30.04.2021, а тому була позбавлена можливості добровільно виконати рішення суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 у задоволені адміністративного позову відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження, а тому оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору є правомірною і не підлягає скасуванню. Крім того, позивачем не було доведено добровільне виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову в повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, який справляється на всій території України за примусове виконання рішення. На думку апелянта, у справі, яка розглядається, під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у державного виконавця був відсутній такий обов`язковий чинник, як примусове виконання. Крім того, позивачка наголошує, що нею було добровільно виконано рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням Придніпровського районного суду від 11.02.2021 у справі №711/4642/20:

- зобов`язано ОСОБА_1 не пізніш як за добу до часу побачень та спільного відпочинку дитини з батьком, визначених даним рішенням суду, інформувати ОСОБА_2 засобами телефонного або електронного зв`язку про місце (адресу), де він може забрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та місце (адресу), куди він має доставити дитину після закінчення таких побачень чи відпочинку;

- зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у визначений судом спосіб у вихованні малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання цього рішення Придніпровським районним судом м. Черкаси 08.04.2021 виданий виконавчий лист.

22.04.2021 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Луговською В.В. винесено постанову ВП №65236727 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/4642/20 від 08.04.2021, а також постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 12 000, 00 грн.

30.04.2021 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко В.М. винесено постанову ВП №65236727 про зупинення виконавчого провадження, у зв`язку з надходженням ухвали №77/4642/20 від 27.04.2020 Черкаського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі №711/4642/20.

В подальшому, постановою Черкаського апеляційного суду від 25.05.2021 рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 11.02.2021 у справі №711/4642/20 залишено без змін.

03.06.2021 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко В.М. винесено постанову ВП №65236727 про поновлення вчинення виконавчих дій.

Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду, що діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 1 частиною 1 статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, а саме виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Тобто, в даному випадку таким документом був виконавчий лист, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі №711/4642/20.

На підставі ч. 6 ст. 26 Закону №1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Так, виконавче провадження №65236727 було відкрите 22.04.2021 року, в постанові про відкриття визначено позивачу 10 робочих днів для добровільного виконання судового рішення та стягнено з позивача виконавчий збір у сумі 12 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Зазначений перелік випадків, коли виконавчий збір не стягується є вичерпним.

Таким чином, стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. На момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією від боржника щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення державним виконавцем будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VІІІ не передбачено.

Отже, як вірно зазначає суд першої інстанції, стягнення виконавчого збору пов`язується з початком примусового виконання, яке виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа.

Наведена позиція узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 07.03.2018 у справі №750/7624/17.

Водночас, посилання апелянта на те, що нею було добровільно виконано рішення суду до відкриття виконавчого провадження, колегією суддів відхиляються з огляду на таке.

На підтвердження добровільного виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.02.2021 у справі №711/4642/20 позивач надала до суду скріншоти з мобільного телефону, згідно з якими 13.04.2021 повідомила ОСОБА_2 про те, що їх спільний син перебуває на відпочинку в санаторії з 13.04.2021 по 03.05.2021, тому у зв`язку з обставинами, що склалися зустрічі з ним провести не може. 27.04.2021 позивач повідомила ОСОБА_2 , що 28.04.2021 о 16: 00 призначено побачення дитини з батьком, що відбудеться за адресою вул. Зарічна, 9, Східниця, Львівська область.

Так, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною врегульовано ст. 64-1 Закону №1404-VІІІ, частиною 2 якої передбачено, що державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Таким чином, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем скріншоти з мобільного телефону не свідчать про виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.02.2021 у справі №711/4642/20.

При цьому, доводи апелянта про те, що судом першої інстанції помилково застосовано норми наведеної статті, не є обґрунтованими, оскільки з резолютивний частині рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси вбачається, що воно стосується встановлення часу побачень батька з дитиною, а тому судом правильно застосовано норми ст. 64-1 Закону №1404, які встановлюють порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Крім того, колегія суддів зазначає, що виконавчий лист, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси, був прийнятий державним виконавцем до виконання і в цьому провадженні державний виконавець вчинив юридично значущі дії, зокрема, виносив постанови, перевіряв рух по справі, у зв`язку з оскарженням рішення, на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

Наведене спростовує доводи скаржника про те, що державний виконавець не проводив жодних виконавчих дій.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив питання у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, судом повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскарженого рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменти її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова