Справа № 500/2798/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/2798/21

13 вересня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 29.01.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.02.2021 р. позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

Із вищевказаною відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивач не згідний, вважає її неправомірною, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 25.05.2021 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 14 червня 2021 року. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Так, згідно з статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до страхового стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору па підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру роботи і перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Беручи до уваги той факт, що трудова книжка заповнена не належним чином (трудова книжка нового взірця, а на титульній сторінці зазначено дату заповнення 08.06.1977), що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок, тому страховий стаж позивача обчислений відповідно до додатково поданих документів (довідки з військомату, диплому, довідки про періоди роботи в колгоспі, довідки з центру зайнятості).

За періоди роботи з 1999 до 01.01.2004 року враховано місяці, за які наявна інформація в системі персоніфікованого обліку, а з 01.01.2004 - відповідно до суми сплачених страхових внесків.

Враховуючи вище наведене, у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи, призначити пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстав немає.

18.06.2021 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 27.07.2021 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 11.08.2021 о 10:45 год.

11 серпня 2021 року ухвалою суду відкладено розгляд справи на 13.09.2021 о 10:45 год.

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак надіслали на електронну адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду клопотання сторін у справі в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов і відповіді на відзив, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.01.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.02.2021 р. ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на те, що його загальний страховий стаж складає 23 роки 11 місяців 09 днів. Стаж позивача було обчислено відповідно до довідок з військкомату, диплому, довідки про періоди роботи в колгоспі, довідки з центру зайнятості, за інформацією в системі персоніфікованого обліку за періоди роботи з 1999 р. по 2003 р., а з 01.01.2004 р. - відповідно до суми сплачених страхових внесків. При обчисленні страхового стажу не було взято до уваги записи у трудовій книжці, оскільки вона нового взірця, а на титульній сторінці зазначено дату заповнення 08.06.1977 р., внаслідок чого до страхового стажу не було включено періоди роботи з 01.01.2000 р. по 30.06.2000 р., з 17.07.2000 р. по 09.03.2001 р., з 02.04.2001 р. по 31.12.2001 р., з 01.02.2002 р. по 30.04.2002 р., з 01.06.2002 р. по 30.06.2002 р., з 01.11.2002 р. по 30.11.2002 р., з 01.01.2003 р. по 18.10.2007 р. Окрім цього, період роботи у колгоспі «Більшовик» у 1978, 1983, 1984, 1986, 1988, 1989, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997 роках враховано за фактичною тривалістю, а не як такий, за який було виконано мінімум трудової участі. Вказані обставини підтверджуються розрахунком страхового стажу.

Не погодившись із відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у зарахуванні страхового стажу до пенсії за віком, позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон України № 1058-IV) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

На підставі ст. 26 Закону України № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років за наявності страхового стажу з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

При зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 29.01.2021 із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 було подано трудову книжку серії НОМЕР_1 від 08.06.1977, та вкладиш до трудової книжки від 15.10.2009. Трудову книжку серії НОМЕР_1 було заповнено та видано Селянською спілкою «Хлібороб України», що є правонаступником колгоспу «Більшовик» (довідка Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області від 10.03.2021 р. № 385), у зв`язку з втратою раніше виданої ОСОБА_1 трудової книжки колгоспника без дотримання вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.93 р. (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110) щодо видачі дубліката трудової книжки.

Разом із тим, відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 р. № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а тому не може впливати на його особисті права.

Таку позицію підтримує Верховний Суд в постановах від 06.02.2018 р. у справі № 677/277/17 (провадження № К/9901/1298/17), від 26.06.2019 р. у справі № 423/3762/16-а від 11.07.2019 р. у справі № 683/737/17 (провадження № К/9901/24472/18).

Отже, недотримання Селянською спілкою «Хлібороб України» вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.93 р. (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110) щодо видачі дубліката трудової книжки не може бути підставою для неврахування при обчисленні стажу ОСОБА_1 , періодів його трудової діяльності, про які містяться записи у трудовій книжці - з 01.01.2000 р. по 30.06.2000 р., з 17.07.2000 р. по 09.03.2001 р., з 02.04.2001 р. по 31.12.2001 р., з 01.02.2002 р. по 30.04.2002 р., з 01.06.2002 р. по 30.06.2002 р., з 01.11.2002 р. по 30.11.2002 р., з 01.01.2003 р. по 18.10.2007 р. Періоди роботи у Селянській спілці «Хлібороб України» з 01.01.2000 р. по 30.06.2000 р. і у ПАП «Явір» з 02.04.2001 р. по 18.10.2007 р. додатково підтверджуються довідкою № 163 від 12.02.2016 р. і довідкою № 4 від 25.03.2021.

Несплата ПАП «Явір» за ОСОБА_1 внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01.01.2004 також не може підставою для неврахування періоду роботи з 01.01.2004 р. по 18.10.2007 р. до стажу, що дає право на пенсію, оскільки відповідно до ст. 106 Закону України № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство - страхувальник, в якому працював позивач, оскільки саме воно нараховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Сама по собі наявність заборгованості у платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не може обмежувати прав позивача (як працівника), а отже не може впливати на визначення його страхового стажу з урахуванням того, що з його заробітної плати страхові внески таким платником були фактично утримані. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а та від 20 березня 20Ї9 року у справі № 688/947/17, 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17, від ЗО вересня 2019 року у справі № 414/736/17.

Як видно, позивач не повинен нести негативних наслідків і бути позбавленим гарантованих пенсійних виплат через наявність заборгованості у платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, періоди трудової діяльності ОСОБА_1 з 17.07.2000 р. по 09.03.2001 р., з 02.04.2001 р. по 31.12.2001 р., з 01.02.2002 р. по 30.04.2002 р., з 01.06.2002 р. по 30.06.2002 р., з 01.11.2002 р. по 30.11.2002 р., з 01.01.2003 р. по 18.10.2007 р. були протиправно невраховані ГУ ПФ України в Тернопільській області при обчисленні страхового стажу для призначення пенсії.

Окрім цього, всупереч вимогам п. 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846) орган пенсійного фонду не повідомив ОСОБА_1 про необхідність подання додаткових документів для підтвердження стажу роботи.

Також не можна погодитися з рішенням ГУ ПФ України в Тернопільській області про зарахування періоду роботи у колгоспі «Більшовик» у 1978, 1983, 1984, 1986, 1988, 1989, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997 роках за фактичною тривалістю, а не як такого, за який було виконано мінімум трудової участі.

Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за № 310.

Відповідно до п.п. 1-2 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних положень).

У зв`язку з втратою трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 . Селянською спілкою «Хлібороб України», що є правонаступником колгоспу «Більшовик», було видано трудову книжку серії НОМЕР_1 від 08.06.1977 р., у якій вказано мінімум трудової участі в громадському господарстві за кожен рік та вироблені ОСОБА_1 трудодні. Згідно із записами у трудовій книжці позивачем вироблено встановлений мінімум трудової участі у громадському господарстві у 1978, 1983, 1984, 1986, 1988, 1989, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997 роках, а тому відповідачем протиправно не зараховано ці періоди як такі, за які виконано мінімум трудової участі у громадському господарстві.

Отже, суд вважає, що відмова відповідача щодо зарахування спірних періодів є протиправною, з огляду на те, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи про роботу у спірні періоди, та є достатнім підтвердженням наявності у позивача стажу, необхідного для призначення пенсії за віком.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні ОСОБА_1 пенсію за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у колгоспі «Більшовик» у 1978, 1983-1984, 1986, 1988, 1989, 1991-1997 роках як такий, за який було виконано встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві, періоди роботи з 01.01.2000 по 30.06.2000 у Селянській спілці «Хлібороб України», з 17.07.2000 р. по 09.03.2001 у Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю «Оселя», з 02.04.2001 по 31.12.2001, з 01.02.2002 по 30.04.2002, з 01.06.2002 по 30.06.2002, з 01.11.2002 по 30.11.2002, з 01.01.2003 по 18.10.2007 у Приватному агропромисловому підприємстві «Явір», призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 29 січня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 вересня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.