Справа № 560/7496/20
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7496/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

22 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби з питань праці у Хмельницькій області, Державної служби України з питань праці про стягнення коштів та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з Управління Держпраці у Хмельницькій області на середній заробіток за час затримки Державною службою з питань праці поновлення на посаді заступника начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області (справа № 822/6297/15), з 11 червня 2020 по 28 серпня 2020 у розмірі 41599,25 грн та 150000 грн відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від17 травня 2021 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Управління Держпраці у Хмельницькій області моральної (немайнової) шкоди в сумі 150000 грн.

Закриваючи провадження у справі, суд мотивував своє рішення тим, що відсутні визначені частиною 5 статті 21 КАС України умови, за яких вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди з Управління Держпраці у Хмельницькій області повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

У п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено юрисдикцію адміністративних судів, яка поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (ч. 5 ст. 21 КАС України).

Зі змісту цієї норми випливає, що адміністративним судом розглядаються вимоги про відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Водночас, такі вимоги можуть бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства лише за умови, що вони пов`язані з вимогами про вирішення публічно-правового спору та заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. За інших обставин вимоги про відшкодування шкоди вирішується судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів (пункт 9 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України). Проте таку вимогу справді не завжди можна розглядати за правилами цивільного судочинства.

Отже, у адміністративному судочинстві розглядаються позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, яка завдана рішеннями, діями чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які оскаржуються у цій же справі.

Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі від 28.04.2020 №607/15692/19.

Судом встановлено, що на підставі наказу Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України № 293-к від 10 грудня 2015 року, наказом територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки № 81-к від 11.12.2015 ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Хмельницькій області 11 грудня 2015 року відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді заступника начальника управління Державної служби України з питань праці у Хмельницькій області з 11.12.2015 та стягнення з територіального управління Державної служби України з питань праці у Хмельницькій області заробітної плати за час вимушеного прогулу з 11.12.2015 по 31.01.2017 в сумі 85657,46 грн.

Рішенням від 10.06.2020 у справі №560/7496/20 Хмельницький окружний адміністративний суд позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Зобов`язав Державну службу України з питань праці поновити позивача на посаді заступника начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області з 16 грудня 2015 року; стягнув з Управління Держпраці у Хмельницькій області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 грудня 2015 року по 10 червня 2020 року у розмірі 738944,58 грн.

Між тим, у справі №560/7496/20 одночасно з вимогами про визнання наказу про звільнення незаконним позивач не заявляв вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідачів, завданої незаконним звільненням.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з урахуванням вимог частини 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням, не можуть розглядатись адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства окремо від позовних вимог про визнання дій та рішень суб`єкта владних повноважень щодо такого звільнення.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність факту заподіяння йому моральної шкоди є помилковим. Адже суд не розглядав по суті питання щодо наявності або відсутності обставин заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди відповідачами, а лише констатував те, що вимоги позивача про відшкодування з відповідачів моральної шкоди, завданої тривалим невиконанням рішення суду, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а не адміністративного.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Жодних аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, у апеляційній скарзі не зазначено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо закриття провадження у справі.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.