Справа № 240/8229/20
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
23 вересня 2021 року м. Житомир справа № 240/8229/20
категорія 109020100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним наказу, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій просить:
- визнати протиправним наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 6-4643/14-19СГ від 03.12.2019, яким відмовлено у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована на території Ружинського району, за межами населених пунктів Ягнятинської сільської ради, орієнтовною площею 2 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.07.2019 щодо надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована на території Ружинського району, за межами населених пунктів Ягнятинської сільської ради, орієнтовною площею 2 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, за результатами якого прийняти рішення із врахуванням положень ст.123 Земельного кодексу України та у встановленій законодавством формі.
Позивач вважає відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Представником відповідача подано до суду відзив, у якому зазначено, що місце розташування земельної ділянки, яку позивач бажає отримати у власність, накладається на інші земельні ділянки.
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 04.07.2019 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Ягнятинської сільської ради Ружинського району. До заяви було додано копії паспорту, ідентифікаційного номеру, посвідчення учасника АТО, викопіювання кадастрової карти з позначкою бажаної земельної ділянки. За результатом розгляду заяви, Головним управління Держгеокадастру було прийнято відмову, яка оформлена листом від 30.07.2019 №К-3651/2-2267/0/22-19.
В подальшому ОСОБА_1 подав заяву від 04.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Ягнятинської сільської ради Ружинського району, разом із необхідними додатками.
Наказом від 03.12.2019 №6-4643/14-19-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розробку документації" відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення власність земельної ділянки 2,00 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, з підстав: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи.
Відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-XII учасники бойових дій, серед іншого, мають першочергове право на відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.
Згідно ст.14 Конституції України кожному громадянину України гарантується праве на землю.
Стаття 40 ЗК України визначено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.
Відповідно до п."б" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Згідно абз.1 ч.3 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Тобто, Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Як вбачається з відзиву Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області земельна ділянка, на яку претендує позивач, частково накладається на три сформовані земельні ділянки.
Суд зазначає, що заявлений позивачем орієнтовний розмір земельної ділянки 2 га відповідає положенням ст. 121 Земельного кодексу України, подані документи за змістом та кількістю відповідають переліку, наведеному у ст. 118 Земельного кодексу України.
Крім того, на етапі надання дозволу на розробку проекту землеустрою не вирішується питання про передачу земельної ділянки позивачу у власність. При розробці проекту землеустрою розробник повинен врахувати ці та інші невідповідності, а у відповідача є повноваження перевірити відповідність розташування земельної ділянки на етапі затвердження проекту землеустрою.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 6-4643/14-19СГ від 03.12.2019, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є протиправним та підлягає скасуванню.
Тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 6-4643/14-19СГ від 03.12.2019 підлягають задоволенню.
Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Надавши правову оцінку всім обставинам справи, суд, з метою захисту прав та інтересів позивача, з урахуванням вимог ст.245 КАС України, а також висновків суду у даній справі, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.11.2019 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована на території Ружинського району, за межами населених пунктів Ягнятинської сільської ради, орієнтовною площею 2 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до положень ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 6-4643/14-19-СГ від 03.12.2019, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Ружинського району, за межами населених пунктів Ягнятинської сільської ради, орієнтовною площею 2 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.
Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.11.2019 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована на території Ружинського району, за межами населених пунктів Ягнятинської сільської ради, орієнтовною площею 2 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова