Справа № 540/5482/21
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

22 вересня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/5482/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Кукульник Я.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву позивача про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, конкурсної комісії для проведення конкурсу на посаду директора державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису", третя особа - державне підприємство "Дослідне господарство Інституту рису" про визнання протиправним та скасування рішення від 16.09.2021 року,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що 04.08.2021 року на офіційному сайті Національної академія аграрних наук України розміщено оголошення про проведення конкурсу на посаду директора державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України" із зазначенням переліку документів, що подаються претендентом, вимоги щодо їх оформлення та строк приймання заяв.

Згідно оголошення, кінцевий строк подання заяв для участі у конкурсі визначено 03.09.2021 року та дата проведення конкурсного відбору визначено 16.09.2021 року.

16.09.2021 року відбулось засідання конкурсної комісії з конкурсного відбору кандидата на посаду директора державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України".

За результатом якого прийнято: рішення, оформлене протоколом (постановою) про затвердження кандидатів; рішення, оформлене протоколом (постановою) про розгляд питання щодо допуску кандидатів до участі у конкурсі; рішення, оформлене протоколом (постановою) про визначення переможця.

Позивач вважає, що проведення конкурсу здійснено з грубим порушенням процедури, в наслідок чого переможцем такого конкурсу обрано іншу особу, яку буде призначено на відповідну посаду та про яку будуть внесені відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань. Такі дії відповідачів призведуть до заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, який, на даний час, обіймає посаду директора державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України".

З 07 квітня 2021 року позивача призначено виконуючим обов`язки директора державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису Національної Академії Аграрних наук України", згідно наказу від 05.04.2021 року № 143-к Національної академії аграрних наук України.

Конкурсний відбір претендентів на заміщення вакантної посади директора державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України" проводиться відповідно до Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 року № 777 "Про проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки" (із змінами).

Позивач прийняла участь в конкурсному відборі на посаду директора державного підприємства, проте такий конкурсний відбір відбувся з грубими порушеннями порядку, у зв`язку з чим переможцем обрано іншу особу - ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що даний претендент взагалі не повинен бути допущений до участі у конкурсному відборі.

Однією із вимог до документів, які зобов`язані подати претенденти є декларація як кандидата на посаду за минулий рік відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції від 03.02.2021 року № 1 щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю - декларація особи, яка претендує на зайняття посади (декларація "кандидата на посаду") - декларація, яка подається відповідно до абз.1 частини 1 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством, тобто, декларацію за 2020 рік.

Як вбачається, з Єдиного державного реєстру декларацій, переможцем конкурсу ОСОБА_2 подано декларацію за 2019 рік, а не за 2020 рік як того вимагають відповідачі 1 та 2.

При цьому, в оголошенні про проведення конкурсного відбору зазначено, що у разі не подання повного пакету документів, претендент не допускається до участі у конкурсі.

Декларація вважається такою, що не подано претендентом ОСОБА_2 взагалі.

До повноважень комісії, згідно Порядку проведення конкурсного відбору керівників державних підприємств, установ та організацій мережі Національної академії аграрних наук України, затверджений постановою Президії НААН від 23.04.2019 року № 6 (далі - Порядок № 6), належить перевірка на відповідність вимогам документи, подані претендентами (пункт 5 Порядку № 6).

Пунктами 13 та 14 Порядку № 6 визначено підстави не допуску претендентів до участі. Однією з підстав визначено неподання одного із документів, зазначених у пункті 9 та пункті 10 Порядку № 6, в тому числі і декларацію за минулий рік.

Конкурсна комісія допустила порушення вимог статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" та Порядку № 6, оскільки своїми незаконними діями допустила претендента до участі у конкурсному відборі.

Крім того, конкурсною комісією не забезпечено учасників конкурсного відбору всією необхідною інформацією про державне підприємство, а саме не відображено інформацію про економічний стан підприємства. А саме: звіт про основні економічні показники роботи сільськогосподарських підприємств - за формою № 50-сг.

Такі протиправні дії відповідачів створили не рівні умови для учасників конкурсного відбору, що зумовило неможливість перемоги позивача в конкурсному відборі.

В той же час, обрання переможцем конкурсного відбору іншої особи, ніж позивача є підставою для вжиття відповідачами дій щодо визначення переможця конкурсного відбору на посаду директора Державного підприємства, яку на цей час обіймає позивач.

Реалізація відповідачами результатів конкурсного відбору матиме безпосередній вплив на права та інтереси позивача, адже у неї виникне необхідність у додатковому зверненні до суду з метою оскарження рішень відповідачів прийнятих з метою реалізації проведеного конкурсного відбору.

Таким чином, реалізація результатів оскаржуваного конкурсного відбору, може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки позивач буде вимушена ініціювати судові провадження з метою відновлення свого становища.

Крім того, зазначає, що предметом даного спору є виключно оцінка правомірності рішення про оголошення конкурсного відбору керівника державного підприємства, відтак результати проведеного конкурсу та рішення відповідачів щодо призначення переможця конкурсного відбору не стосуються предмету спору в цій справі.

З врахуванням викладеного, позивач просить суд забезпечити позов шляхом:

заборони всім державним реєстраторам в розумінні вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", державним нотаріусам, приватним нотаріусам проводити реєстраційні дії відносно державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме державну реєстрацію змін про керівника юридичної особи, державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи;

заборони Національній академії аграрних наук України видавати наказ про звільнення виконуючого обов`язки директора державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису" Уманську Валентину Валеріївну.

У судовому засіданні позивач просила задовольнити заяву про забезпечення позову.

Заслухавши позивача та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до наказу Національної академії аграрних наук України від 05.04.2021 року № 143-к "Про призначення виконуючого обов`язки" ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки директора Державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України" з 07.04.2021 року до призначення керівника у встановленому законом порядку.

04.08.2021 року на офіційному сайті Національної академія аграрних наук України, за посиланням: http://naas.gov.ua/content/publichna-informaciya/ogoloshennya/7052/ розміщено оголошення про проведення конкурсу на посаду директора Державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України" із зазначенням переліку документів, що подаються претендентом, вимоги щодо їх оформлення та строк приймання заяв.

Згідно оголошення кінцевий строк подання заяв для участі у конкурсі визначено 03.09.2021 року та дата проведення конкурсного відбору визначено 16.09.2021 року.

16.09.2021 року відбулось засідання конкурсної комісії з конкурсного відбору кандидата на посаду директора державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України".

За результатом якого прийнято:

рішення, оформлене протоколом (постановою) про затвердження кандидатів;

рішення, оформлене протоколом (постановою) про розгляд питання щодо допуску кандидатів до участі у конкурсі;

рішення, оформлене протоколом (постановою) про визначення переможця.

За результатами конкурсного відбору ОСОБА_2 визначено переможцем конкурсу.

Вирішуючи клопотання про забезпечення позову, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до вимог ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Стаття 151 КАС України визначає виключний перелік видів забезпечення позову, а саме:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Суть поданої позивачем заяви про забезпечення позову зводиться до того, що у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд зазначає, що зміна керівника державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису" призведе до необхідності внесення змін до всіх правоустановчих документів.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 року у справі № 826/14722/17 вказав, що забезпечення позову є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Також, суд виходить з принципу пропорційності, а саме необхідності дотримання справедливого балансу між публічними (держави, суспільства загалом) та приватними (особи, організації чи групи осіб) інтересами.

Суд приходить до висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що на стадії розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ним не дається правова оцінка законності та правомірності прийняття оскаржуваних рішень. Натомість, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, про які у своїй заяві просить позивач не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, беручи до уваги вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Заборонити всім державним реєстраторам в розумінні вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", державним нотаріусам, приватним нотаріусам проводити реєстраційні дії відносно державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису" (, вул. Студентська, буд. 11, с. Антонівка, Скадовський район, Херсонська область, 75705) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме державну реєстрацію змін про керівника юридичної особи, державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи.

Заборонити Національній академії аграрних наук України видавати наказ про звільнення виконуючого обов`язки директора державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису" Уманську Валентину Валеріївну.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 23 вересня 2021 року.

Суддя С.О. Варняк