Справа № 676/5739/20
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/5739/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Швець О.Д.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

23 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Хмельницькій області капрала поліції Сидорчука Вадима Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ЕАМ № 3273709 від 12.10.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Хмельницькій області капрала поліції Сидорчука Вадима Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ЕАМ № 3273709 від 12.10.2020 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що прилад TruCam знаходився в руках працівника поліції, а не був встановлений стаціонарно, що не відповідає ст. 40 Закону України "Про національну поліцію". Крім того, апелянт стверджує, що подана відповідачем паперова копія фотознімку з приладу TruCam не засвідчена у порядку, передбаченому КАС України, а тому не підлягає врахуванню судом. Позивач також зазначає про те, що під час прийняття оскаржуваної постанови поліцейський не надав йому можливості скористатися правовою допомогою, чим порушив його право на захист, гарантоване ст.268 КУпАП.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

23.09.2021 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за відсутності апелянта.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови ЕАМ №3273709 12 вересня 2020 р. близько 11 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався із швидкістю 102 км/год у м. Хмельницького, по вул.Вінницьке шосе, 16, з перевищенням дозволеної швидкості руху на 52 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України. Швидкість руху ТЗ зафіксовано приладом TruCAM LTI 20/20 №ТС000682.

У зв`язку з цим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а підстави для скасування постанови ЕАМ № 3273709 від 12.10.2020 р. відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

П.1.10 ПДР передбачено, що населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

Особливості провадження у справах про адміністративні правопорушення визначені в Розділі IV КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що в якості доказу перевищення позивачем дозволеної законом швидкості відповідач долучив до відзиву на позовну заяву копію фотознімку, здійсненого сертифікованим приладом TruCam ТС000682 (а.с.21), оригінал вказаного фотознімку та відеозапис, здійснений на прилад TruCam ТС000682, а також відеозаписи з нагрудних бодікамер поліцейських (а.с.30).

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч.3 ст.99 КАС України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

З матеріалів справи встановлено, що паперова копія фотознімку, здійсненого сертифікованим приладом TruCam ТС000682, посвідчена підписом посадової особи і печаткою Департаменту патрульної поліції (а.с.21).

Крім того, відповідач подав збережені на компакт-диску DVD-R оригінали фотознімку та відеозаписів подані позивачем в електронній формі (а.с.30).

Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що наявні в матеріалах справи електронні докази не відповідають вимогам ст.99 КАС України не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17468 (а.с.22), виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 27.11.2019 та чинного до 27.11.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000682, є придатним до застосування. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: +- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; + 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Згідно з експертним висновком від 27.09.2018 №04/02/03-3008 (а.с.23-24) в лазерному вимірювачі швидкості TruCam LTІ 20/20 правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, фотознімок та відеозапис, здійснені сертифікованим приладом ТС000682 (а.с.21, 30), є отриманими у встановленому законом порядку доказами того, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 102 км/год.

Крім того, на фотознімку, здійсненому сертифікованим приладом TruCam ТС000682 (а.с.21, 30) зазначено місце вчинення правопорушення - Вінницьке шосе, 16, що узгоджується з даними про місце вчинення правопорушення, вказаними в оскаржуваній постанові ЕАМ №3273709 від 12 вересня 2020 року.

Таким чином, інформація з фотознімків та відеозапису, здійснених сертифікованим приладом TruCam ТС000682, підтверджують перевищення позивачем швидкості в межах населеного пункту, позначеного знаком 5.45.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що прилад TruCam знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а не був встановлений стаціонарно, що суперечить ч.1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію".

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Разом з тим, можливість використання приладу TruCam LT1 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу (а.с.22), інструкцією з експлуатації та конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).

Отже, використання лазерного вимірювача ТruCam в ручному режимі не впливає на точність вимірювання швидкості руху ТЗ, тому колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо обов`язкового стаціонарного встановлення вказаного приладу необґрунтованими.

Оцінюючи доводи позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що в порушення ст.268 КУпАП поліцейський не надав йому можливості скористатися юридичною допомогою адвоката.

В той же час згідно з відеозаписами з нагрудних бодікамер поліцейських (а.с.30) встановлено наступні обставини.

Позивачу було роз`яснено його права, передбачені статтею 268 КУпАП, зокрема, право скористатися юридичною допомогою адвоката.

ОСОБА_1 заявив клопотання про звернення за юридичною допомогою до адвоката.

У відповідь на заявлене клопотання інспектор Сидорчук В.А. запропонував зачекати на адвоката і запитав позивача про час, необхідний для його залучення, на що ОСОБА_1 повідомив, що для звернення за правовою допомогою до адвоката йому потрібно декілька днів.

Почувши відповідь позивача, інспектор Сидорчук В.А. відмовив в задоволенні клопотанні ОСОБА_1 про залучення адвоката та розглянув справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.276 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частинами 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі вчинення адміністративний правопорушень, розгляд, яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених ч.ч.1, 2 цієї статті, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

При цьому можливість реалізації особою своїх прав на користування юридичною допомогою адвоката, участь у розгляді справи, надання пояснень та подання доказів на спростування наявності складу правопорушення передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Зважаючи на вищенаведене та особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доводи апеляційної скарги про те, що інспектор Сидорчук В.А. порушив ст.268 КУпАП, є необґрунтованими.

Крім того, вказані доводи апеляційної скарги не спростовують факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14 грудня 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.