Справа № 560/159/21
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/159/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заворотна О.Л.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

21 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 17.07.2020 року та 21.07.2020 року Департаментом патрульної поліції відносно ОСОБА_1 були винесені три постанови (№00515702, №00517817 та №00549835, відповідно) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, про які позивачу стало відомо 30.07.2020 року з інтернет-застосунку " ШтрафиUA", після чого, в цей же день, 30.07.2020 року з боку позивача на адресу УПП в м. Києві була скерована заява з проханням щодо проведення перевірки та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який вчинив дані адміністративні правопорушення.

З боку третьої особи ОСОБА_2 , також, 30.07.2020 року, на адресу УПП в м. Києві була скерована заява з проханням про заміну правопорушника у постановах від 17.07.2020 року та постанові від 21.07.2020 року з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 із долученням доказів перебування у м. Києві, а відтак - керування транспортним засобом марки "Ford" моделі "Fiesta", д.н.з. НОМЕР_1 .

У зв`язку із відсутністю будь-яких результатів розгляду вищевказаних заяв, 17.08.2020 року Позивачем на електронну адресу УПП у м. Києві був скерований лист-запит щодо результатів розгляду заяв від 30.07.2020 року.

У відповідь отримано електронний лист ДПП з повідомленням про недотримання форми електронного звернення від 17.08.2020 року. При цьому, відповідачем у листі було вказане посилання на веб-сайт Патрульної поліції України, пройшовши за яким можна було завантажити відповідну встановлену форму електронного звернення.

Того ж дня, з боку позивача було скероване Електронне звернення встановленого зразка з проханням повідомити результати розгляду заяв ОСОБА_1 на ОСОБА_2 від 30.07.2020 року. Натомість, вже це звернення Позивача було залишене поза увагою адресата. У зв`язку із цим, з метою з`ясувати хід розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.07.2020 року та заяви-формуляра ОСОБА_1 від 17.08.2020 року, за дорученням Позивача адвокатом Ткач Я.С. на адресу УПП в м. Києві був скерований адвокатський запит за вих. № 02/08-20 від 25.08.2020 року.

Листом УПП в м.Києві за вих. №1311-аз/41/11/1/02-2020 від 28.08.2020 року було повідомлено про продовження строку розгляду адвокатського запиту до двадцяти робочих днів.

03.09.2020 року з боку ДПП на адресу ОСОБА_1 на ОСОБА_2 надійшли відповіді на їхні заяви від 30.07.2020 року (вих.4-13514/41/27/03-2020 та № Ч-12713/41/27/03-2020, відповідно). При цьому вихідними датами для реєстрації кореспонденції в ДПП стали 17.08.2020 року та 13.08.2020 року, хоча відправлялись засобами поштового зв`язку обидві відповіді саме 02.09.2020 року.

Відповідач листом за вих. №Ч-13514/41/27/03-2020 повідомив про те, що ОСОБА_2 при поданні заяви про визнання ним правопорушення не дотримані вимоги п.4 Порядку звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №833 від 10.11.2017 року.

Натомість, на які реквізити сплачувати та у якій сумі - у листі зазначено не було.

Згодом, за вих. №438аз/41/27/03-2020 від 07.09.2020 року на адресу адвоката Ткач Я.С. з боку ДПП була скерована відповідь про те, що заява ОСОБА_1 від 30.07.2020 року розглянута і їй надана відповідна відповідь за вих. № Ч- 13514/41/27/03-2020.

У зв`язку із відсутністю копій постанов, а також посиланням Відповідача у листі за вих. № Ч-13514/41/27/03-2020 про необхідність у долучені квитанцій про сплату штрафу, за дорученням ОСОБА_1 на адресу УПП в м. Києві був скерований адвокатський запит за вих. № 01/09-20 від 08.09.2020 року з проханням надати належно засвідчені копії постанов, складених 17.07.2020 року та 21.07.2020 року відносно ОСОБА_1

02.10.2020 року, у відповідь на вказаний вище адвокатський запит з боку ДПП листом за вих. № 478аз/41/27/02-2020 були скеровані копії постанов про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в т. ч.:

- постанови серії 1АВ N 00517817 від 17.07.2020 року;

- постанови серії 1АВ N 00515702 від 17.07.2020 року;

- постанови серії 1АВ N 00549835 від 21.07.2020 року.

Тобто, фактично, дані постанови були вручені Позивачу саме 02.10.2020 року.

Таким чином, 02.10.2020 ОСОБА_2 , за встановленою МВС Формою електронного звернення, на офіційну електронну адресу ДПП були скеровані, засвідчені електронним цифровим підписом заяви про визнання фактів скоєння правопорушень із долученням засвідчених ЕЦП сканкопій квитанцій про сплату відповідних штрафів за. вказаними в постановах ДПП реквізитами, в т. ч.:

- електронне звернення ОСОБА_2 від 02.10.2020 року про визнання факту скоєння правопорушення згідно із постановою серії 1АВ N 00517817 від 17.07.2020 року та надання згоди на притягнення його до адміністративної відповідальності;

- електронне звернення ОСОБА_2 від 02.10.2020 року про визнання факту скоєння правопорушення згідно із постановою серії 1АВ N 00515702 від 17.07.2020 року та надання згоди на притягнення його до адміністративної відповідальності;

- електронне звернення ОСОБА_2 від 02.10.2020 року про визнання факту скоєння правопорушення згідно із постановою серії 1АВ № 00549835 від 21.07.2020 року та надання згоди на притягнення його до адміністративної відповідальності.

У зв`язку із відсутністю будь-яких відомостей щодо результатів розгляду заяв-формулярів ОСОБА_2 , за його та Позивача дорученням, адвокатом Ткач Я.С. на адресу ДПП був скерований адвокатський запит за вих. № 02/10-20 від 12.10.2020 року.

У відповідь на адвокатський запит отримано лист за вих. №547аз/41/27/04-2020 від 19.10.2020 року про перебування звернень ОСОБА_2 на розгляді.

Так, листом ДПП за вих. № 608аз/41/27/03-2020 від 12.11.2020 року нам було повідомлено про те, що відповідь на звернення ОСОБА_2 була надіслана останньому листом ДПП за вих. № 4-17249,4-17250,4-17251/41/27/04-2020 від 12.10.2020 року.

Однак, з долученої копії листа, що адресувався ОСОБА_2 , стало відомо про відмову у задоволенні його заяв про визнання вини та сплату штрафів, а відтак - відсутність підстав для зміни суб`єкта правопорушення в постановах серій 1АВ №00517817, №00515702 та №00549835.

Відмова ДПП у задоволенні заяв ОСОБА_2 про визнання вини та сплату штрафів за постановами: серії 1АВ №00517817 від 17.07.2020 року, серії 1АВ №00515702 від 17.07.2020 року та серії 1АВ №00549835 від 21.07.2020 року, - є незаконною відносно ОСОБА_1 , за якою і досі на веб-порталі " http:bsr.mvs.goy.ua/" рахується наявність постанов про притягнення останньої до адміністративної відповідальності при тому, що, фактично винною особою постанови виконані у повному обсязі майже три місяці тому. Тобто, уповноважений підрозділ Національної поліції України своєю бездіяльністю примушує ОСОБА_1 до повторного виконання рішень.

Таким чином, у відповідності до п.4 розділу IV Інструкції №ІЗ від 13.01.2020 року, уповноважені особи ДПП при отриманні заяв від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язані були внести до постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України (зокрема, постанов серії 1АВ №00515702 від 17.07.2020 року, серії 1АВ №00517817 від 17.07.2020 року та серії 1АВ №00549835 від 21.07.2020 року) зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент учинення адміністративного правопорушення, а саме: змінити суб`єкта правопорушення з власника транспортного засобу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на особу, яка фактичного керувала транспортним засобом - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ). ОСОБА_1 вважає, що така бездіяльність з боку Департаменту патрульної поліції відносно невнесення змін щодо суб`єкта адміністративного правопорушення є протиправною і такою, що порушує права тому звернулася з даним позовом до суду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалася на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на її думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши матеріали справи, колегія суддів за згодою представників сторін, протокольною ухвалою визначилась, щодо можливості подальшого переходу до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Надаючи оцінку правовідносинам сторін та обгрунтуванню прийнятого судом оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду 17.07.2020 року та 21.07.2020 року Департаментом патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , були винесені три постанови (№00515702, №00517817 та №00549835, відповідно) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, за ч.1 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль FOPD FIESTA д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

З матеріалів справи встановлено, що постанови винесені відповідачем на підставі інформаційних файлів та доданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Водночас, позивачка не заперечує факт вчинення правопорушення, зазначаючи лише, що не керувала автомобілем на час вчинення адміністративних правопорушень.

Крім того, при звернення з позовною заявою, позивач вказала, що відповідач не належно розглядав її звернення, не надав їй повну та достовірну інформацію, щодо порядку звільнення її від адміністративної відповідальності, що зумовило пропуск строку для подання відповідної заяви і як наслідок наразі відносно позивача є постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, хоча інша особа вчинила вказані правопорушення, визнала їх та сплатила штраф.

Вважаючи рішення відповідача правомірним, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заява про сплату штрафу подана лише 02.10.2020, тобто після сплину 20 денного календарного дня тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Згідно з положеннями частини 1 статті 14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів-приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно частини третьої статті 14-2 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

- ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Аналогічну норму щодо звернення відповідальної особи у 20 денний календарний день містить також розділ III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі" затвердженої наказом МВС № 13 від 13.01.2020 року.

Положеннями статті 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, з матеріалів справи встановлено, що постанови 1АВ №00515702, 1АВ №00517817 винесені 17 липня 2020 р., на звороті даної постанови стоїть відмітка номеру поштового відправлення №858 разом із адресою відправлення: АДРЕСА_1 .

Листи за поштовим відправленням №858, №750 повернуто адресату 20.08.2020 р. штамп поштового відділення №7 у м.Хмельницькому на довідці про причини повернення, прикріпленого до повернутого конверту.

Листи повернуто на адресу Департаменту патрульної поліції 22 серпня 2020 р.

Постанова 1АВ №00549835 винесена 21 липня 2020 р., на звороті даної постанови стоїть відмітка номеру поштового відправлення №489 разом із адресою відправлення: АДРЕСА_1 .

Лист за поштовим відправленням №489 повернуто адресату 27.08.2020 р. штамп поштового відділення №7 у м.Хмельницькому на довідці про причини повернення, прикріпленого до повернутого конверту.

Лист повернуто на адресу Департаменту патрульної поліції 29 серпня 2020 року.

Із вказано строку починається перебіг 20 денного календарного дня відповідно до статті 279-3 КУпАП.

Згідно з положеннями ч.2 ст.291 КУпАП, "Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення."

В той же час, позивач та третя особа, дізнавшись про постанови про притягнення до адміністративної відповідальності 30.07.2020, заяву встановлено зразка у визначений законом строк не подали.

Однак, 30.07.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з листами до Управління патрульної поліції у м. Києві відповідно до Закону України "Про звернення громадян", разом з тим постанови винесені інспекторами Департаменту патрульної поліції.

В контексту зазначеного колегія суддів зауважує, що КУпАП містить положення щодо звільнення власника транспортного засобу від відповідальності за порушення правил дорожнього руху, в разі передачі автомобіля третім особам, однак, вказаний порядок чітко регламентований нормами цього Кодексу. Попри це, позивачка у встановлений строк не звернулася до компетентних органів з питання вибуття транспортного засобу з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать їй транспортному засобу.

Водночас, заява про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, документа (квитанцію) про сплату відповідного штрафу була подана особою яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, лише після сплину 20 денного календарного дня.

Враховуючи встановлені в справі обставини, норми чинного законодавства та неналежність звернень як позивача так і третьої особи з питання заміни суб`єкта адміністративного правопорушення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що на час розгляду справи судами не встановлено бездіяльності з боку відповідача щодо не внесення до постанов серії 1АВ №00515702 від 17.07.2020 року, серії 1АВ №00517817 від 17.07.2020 року та серії 1АВ №00549835 від 21.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 , змін щодо визначення суб`єктом правопорушення ОСОБА_2 , як особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент учинення адміністративного правопорушення, а звідси не підлягає задоволенню і наступна позовна вимога зобов"язальнорго характеру, щодо внесення таких змін.

Крім цього, у зв"язку зі спливом визначених Законодавцем строків на внесення відповідних змін, у відповідача відсутні технічні можливості внесення таких замін.

Переглянувши правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав оцінку всім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та врахував усі аргументи сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.

Відповідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції то колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на висновки суду апеляційної інстанції та приписи статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 вересня 2021 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Сапальова Т.В.