Справа № 400/6037/20
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 р. № 400/6037/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 54 695, 70 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Миколаївській області (надалі - позивач, ГУ ДПС в Миколаївській області) до ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу з податку на додану вартість, який виник за період з 27.12.2017 року по 18.10.2018 року у розмірі 54 695, 70 грн. на користь Державного бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами діяльності відповідачем до Державного бюджету не сплачено податкову заборгованість в загальному розмірі 54 695, 70 грн., яка складається з податку на додану вартість, яка є узгодженою. Оскільки у добровільному порядку відповідач узгоджені податкові зобов`язання не сплатив, вказане і стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 28.12.2020 року позовну заяву Головного управління ДПС у Миколаївській області залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

27.01.2021 року на виконаня ухвали суду від 28.12.2020 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано уточнення до позовної заяви (уточнену позовну заяву) із зазначенням в її прохальній частині періоду, за який підлягає стягненню сума податкового боргу у розмірі 54 695, 70 грн.; виду податку, за яким виник податковий борг; особи, на користь якої підлягає стягненню сума податкового боргу.

Ухвалою від 01.02.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/6037/20 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

25.02.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 54 695, 70 грн. в порядку загального позовного провадження.

25.02.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністартивного суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій відповідач заперечував проти позову. Вказав, що податкове повідомлення - рішення від 11.09.2015 року № відповідачем отримано не було. Разом з тим, належних доказів отримання відповідачем вказаного ППР позивачем не надано. Також, вказав, що на підставі Акту перевірки від 19.09.2018 року № 2249/14-29-13-01, ГУ ДПС в Миколаївській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 04.10.2018 року № за порушення терміну сплати нарахованої суми грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення рішення від 11.09.2015 року № на суму 113 547, 99 грн., яким до позивача застосовано штраф у розмірі 22709,60 грн. Тобто, інших податкових зобов`язань на суму 54 695, 70 грн. відповідачу не пред`являлось. Разом з тим, вказав, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Ухвалою від 02.03.2021 року суд вирішив подальший розгляд справи за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 54 695, 70 грн., проводити в порядку загального позовного провадження та призначив по справі підготовче засідання на 31 березня 2021 року.

03.03.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністартивного суду від Головного управління ДПС у Миколаївській області надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав, що у відповідності до п. 4 ст. 10 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнуто протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Отже, позивач звернувся в межах строків позовної давності, після узгодження суми податкового зобов`язання.

Підготовче судове засідання, призначене на 31.03.2021 року, відкладено на 28.04.2021 року.

Ухвалою від 28.04.2021 року суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №400/6037/20 на тридцять днів та відклав підготовче засідання по даній адміністративній справі на 02.06.2021 року.

Ухвалою від 28.04.2021 року суд витребував з Головного управління ДПС у Миколаївській області повний, розгорнутий розрахунок сум податкової заборгованості з зазначенням періоду нарахування, сум, розміру облікової ставки та інших чинників, які були використані при нарахуванні пені.

Підготовче судове засідання, призначене на 02.06.2021 року, відкладено на 23.06.2021 року.

23.06.2021 року до канцелярії суду від позивача надійшли витребувані судом докази та письмові пояснення, в яких Головне управління ДПС в Миколаївській області вказало, що документальною плановою виїзною перевіркою щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 року встановлено порушення ОСОБА_1 п.181.1, п.183.2 ст.183.10, ст.185, п.187.1 ст.187 ПК України та занижено податкові зобов`язання за період з 11.01.2013 року по 31.12.2014 року в сумі 87 711 грн. За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.09.2015 року, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 87 711 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 25 836, 99 грн. Так, податкове повідомлення-рішення від 11.09.2015 року № на суму 113 547, 99 грн. було оскаржено відповідачем в судовому порядку. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року у справі № 814/3940/15 у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 було відмовлено. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року у справі № 814/3940/15 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року було залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017 року касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 було відхилено. 19.09.2018 року ГУ ДФС у Миколаївській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, за результатами якої встановлено порушення відповідачем терміну сплати грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення від 11.09.2015 року № . Внаслідок чого, податковим органом винесено та надіслано ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення від 04.10.2018 року № , яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 22 709, 60 грн. відповідно до вимог п. 126.1 ст. 126 ПК України. Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 04.10.2018 року №, відповідач звернувся до суду з позовом про його оскарження. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року по справі №400/53/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2019 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року по справі №400/53/19 залишено без змін. Під час розгляду справи судами було встановлено та підтверджено, що відповідачем у період з 26 червня 2017 року по 17 січня 2018 року сплачено нараховане податковим повідомленням-рішенням № від 11.09.2015 зобов`язання, у загальній сумі 113 548, 00 грн. Разом з тим, ОСОБА_1 пропущено встановлений 10-денний строк сплати узгодженого, після процедури судового оскарження, податкового зобов`язання більше чим на 30 календарних днів, а тому на нього правомірно накладено спірний штраф. А відтак, нарахування позивачу штрафних санкцій за несплату грошового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 11.09.2015 року № з 26.06.2017 року є правомірним та не суперечить положенням ПК України.

23.06.2021 року до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшли пояснення у справі, в яких відповідач вказав, що вимогу та ППР ним отримано не було. Вказав, що як вбчається з рекомендованого повідомлення про вручення вимоги та податкових повідомлень - рішень, то вони отримані невідомими особами, не уповноваженими на проведення таких дій. Окрім цього, не зазначено інформацію про отримання (дату) у корінці податкової вимоги.

Ухвалою від 23.06.2021 року суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 54 695, 70 грн. та призначив справу № 400/6037/20 до судового розгляду по суті на 23 червня 2021 року на 10:10 год.

У судовому засіданні 23.06.2021 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

У судовому засіданні, призначеному на 23.06.2021 року, представник Головного управління ДПС у Миколаївській області заявив про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 23.06.2021 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Суд клопотання представника Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнив та на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з заявами учасників справи по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Документальною плановою виїзною перевіркою щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 року податковим органом встановлено порушення ОСОБА_1 п.181.1, п.183.2 ст.183.10, ст.185, п.187.1 ст.187 ПК України та занижено податкові зобов`язання за період з 11.01.2013 року по 31.12.2014 року в сумі 87 711 грн.

За результатами вказаної перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.09.2015 року, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 87 711 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 25 836,99 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення направлялось на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією та було ним отримане, що підтверджується наявною копією в матеріалах справи рекомедованого повідомлення про вручення.

Згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Так, податкове повідомлення-рішення від 11.09.2015 року № на суму 113547, 99 грн. було оскаржено відповідачем в судовому порядку.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року у справі № 814/3940/15 у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 було відмовлено. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року у справі № 814/3940/15 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року було залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017 року касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 було відхилено.

Тобто, податковий борг ФОП ОСОБА_1 за податковим повідомленням-рішенням від 11.09.2015 року № є узгодженим.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 59.1 ст.59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що у зв`язку із несплатою відповідачем узгодженої суми грошового зобов`язання, контролюючим органом винесена ОСОБА_1 податкова вимога форми «Ф» від 11.08.2016 року № 1044-17 на суму податкового боргу у розмірі 114 057, 99 грн., яка надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, та отримана відповідачем 18.08.2016 року, що підтверджується наявною копією в матеріалах справи рекомедованого повідомлення про вручення.

Вказаний борг відповідачем слачено несвоєчасно, а саме: 26.06.2017 року сплачено 2000 грн.; 31.07.2017 року сплачено 1000 грн.; 28.08.2017 року сплачено 1000 грн.; 27.10.2017 року сплачено 1000 грн.; 27.12.2017 року сплачено 10000 грн.; 28.12.2017 року сплачено 10000 грн.; 03.01.2018 року сплачено 20000 грн.; 04.01.2018 року сплачено 10000 грн.; 05.01.2018 року сплачено 10000 грн.; 09.01.2018 року сплачено 10000 грн.; 10.01.2018 року сплачено 10000 грн.; 15.01.2018 року сплачено 10000 грн.; 16.01.2018 року сплачено 10000 грн.; 17.01.2018 року сплачено 8548 грн.

На підставі ст.129 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань відповідачу нараховано пеню в загальному розмірі 31 986, 10 гривень.

В подальшому працівниками ГУ ДФС здійснено камеральну перевірку своєчасності сплати ФОП ОСОБА_1 податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 2017 року по 2018 рік, за результатами якої 19.09.2018 року складено Акт № 2249/14-29-13-01/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення п. 57.3 ст. 57 ПК України ФОП ОСОБА_1 , а саме порушено терміни сплати нарахованої суми грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення від 11.09.2015 року № на суму 113 547, 99 грн.

На підставі Акту перевірки ГУ ДФС 04.10.2018 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 22 709, 60 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення направлялось на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією та було ним отримане, що підтверджується наявною копією в матеріалах справи рекомедованого повідомлення про вручення.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 04.10.2018 року №, відповідач звернувся до суду з позовом про його оскарження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року по справі №400/53/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2019 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року по справі №400/53/19 залишено без змін.

Тобто, податковий борг ФОП ОСОБА_1 за податковим повідомленням-рішенням від 04.10.2018 року № є узгодженим.

Таким чином, загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 складає 54 695, 70 грн., з них: 31 986, 10 грн. пені та 22 709, 60 грн. штрафу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як встановлено судом раніше, податкове повідомлення-рішення від 11.09.2015 року № на суму 113547,99 грн. було оскаржено відповідачем в судовому порядку.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року у справі № 814/3940/15 у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 було відмовлено. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року у справі № 814/3940/15 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року було залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017 року касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 було відхилено.

Тобто, податковий борг ФОП ОСОБА_1 за податковим повідомленням-рішенням від 11.09.2015 року № є узгодженим.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, перша дата сплати відповідачем відбулась лише 26.06.2017 року.

Щодо нарахування пені в сумі 31 986, 10 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 ПК України (у редакції чинній на час нарахування пені) після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається, зокрема, у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті (підпункт 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 ПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 податковий борг за податковим повідомленням-рішенням від 11.09.2015 року № сплатив несвоєчасно, а саме: 26.06.2017 року сплачено 2000 грн.; 31.07.2017 року сплачено 1000 грн.; 28.08.2017 року сплачено 1000 грн.; 27.10.2017 року сплачено 1000 грн.; 27.12.2017 року сплачено 10000 грн.; 28.12.2017 року сплачено 10000 грн.; 03.01.2018 року сплачено 20000 грн.; 04.01.2018 року сплачено 10000 грн.; 05.01.2018 року сплачено 10000 грн.; 09.01.2018 року сплачено 10000 грн.; 10.01.2018 року сплачено 10000 грн.; 15.01.2018 року сплачено 10000 грн.; 16.01.2018 року сплачено 10000 грн.; 17.01.2018 року сплачено 8548 грн.

В зв`язку з чим, позивачем нараховано пеню на податковий борг за податковим повідомленням-рішенням від 11.09.2015 року № :

- за період з 12.07.2016 року по 26.12.2017 року у сумі 2888, 78 грн. (дата сплати - 27.12.2017 року);

- за період з 12.07.2016 року по 27.12.2017 року у сумі 2894, 20 грн. (дата сплати - 28.12.2017 року);

- за період з 12.07.2016 року по 02.01.2018 року у сумі 5853, 50 грн. (дата сплати - 03.01.2018 року);

- за період з 12.07.2016 року по 03.01.2018 року у сумі 2932, 18 грн. (дата сплати - 04.01.2018 року);

- за період з 12.07.2016 року по 04.01.2018 року у сумі 2937, 60 грн. (дата сплати - 05.01.2018 року);

- за період з 12.07.2016 року по 08.01.2018 року у сумі 2959, 30 грн. (дата сплати - 09.01.2018 року);

- за період з 12.07.2016 року по 09.01.2018 року у сумі 2964, 72 грн. (дата сплати - 10.01.2018 року);

- за період з 12.07.2016 року по 14.01.2018 року у сумі 2991, 85 грн. (дата сплати - 15.01.2018 року);

- за період з 12.07.2016 року по 15.01.2018 року у сумі 5563, 97 грн. (дата сплати - 16.01.2018 року).

Суд зауважує, що податковим кодексом України пеня визначена, як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, самі норми щодо порядку нарахування та сплати пені встановлені окремою Главою 12, у той час як штрафні (фінансові) санкції, штрафи передбачені Главою 11 «Відповідальність». Пеня, як спосіб забезпечення податкового боргу нараховується на суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Таким чином, обов`язок сплати пені пов`язаний з обов`язком погашення податкового боргу.

Оскільки, позивач не сплатив у визначений строк суму податкового зобов`язання податковим органом було з цього часу розпочато нарахування пені згідно вимог п. 129.1.1. п.129.1 ст. 129 ПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність нарахування відповідачем пені у сумі 31 986, 10 грн.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про неотримання податкового повідомлення-рішення від 11.09.2015 року № на суму 113547,99 грн., з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене податкове повідомлення-рішення направлялось на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією та було ним отримане, що підтверджується наявною копією в матеріалах справи рекомедованого повідомлення про вручення.

Крім того, суд зауважує, що згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", а також даних Єдиного Державного реєстру судових рішень, інформації щодо стадій розгляду судових справ, яка міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 11.09.2015 року № та від 04.10.2018 року № ОСОБА_1 було оскаржено у судовому порядку (адміністративні справи № 814/3940/15 та № 400/53/19).

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року у справі № 814/3940/15 у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 було відмовлено. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року у справі № 814/3940/15 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року було залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017 року касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 було відхилено.

Щодо нарахування штрафу в сумі 22 709, 60 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент нарахування штрафу) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що працівниками ГУ ДФС здійснено камеральну перевірку своєчасності сплати ФОП ОСОБА_1 податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 2017 року по 2018 рік, за результатами якої 19.09.2018 року складено Акт № 2249/14-29-13-01/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення п. 57.3 ст. 57 ПК України ФОП ОСОБА_1 , а саме порушено терміни сплати нарахованої суми грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення від 11.09.2015 року № на суму 113 547, 99 грн.

На підставі Акту перевірки ГУ ДФС 04.10.2018 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 22 709, 60 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення направлялось на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією та було ним отримане, що підтверджується наявною копією в матеріалах справи рекомедованого повідомлення про вручення.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 04.10.2018 року №, відповідач звернувся до суду з позовом про його оскарження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року по справі №400/53/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2019 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року по справі №400/53/19 залишено без змін.

Тобто, податковий борг ФОП ОСОБА_1 за податковим повідомленням-рішенням від 04.10.2018 року № є узгодженим.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність стягнення з відповідача штрафу у сумі 22 709, 60 грн., застосованого податковим повідомленням - рішенням від 04.10.2018 року № .

Тобто, сума заборгованості відповідача у розмірі 54 695, 70 грн. виникла у зв`язку із непогашенням податкового зобов`язання.

Таким чином, загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 складає 54 695, 70 грн., з них: 31 986, 10 грн. пені та 22 709, 60 грн. штрафу.

Як встановлено судом, відповідач суму податкового боргу у визначені строки не сплатив. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості у розмірі 54 695, 70 грн. станом на момент розгляду справи до суду ні з боку відповідача, ні з боку позивача не надходило.

Наявність податкового боргу відповідача підтверджена податковим органом.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

При цьому, пунктом 41.2 статті 41 ПК України передбачено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Таким чином, позивач є органом державної влади, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності добровільної сплати відповідачем суми недоїмки (заборгованості) у розмірі 54 695, 70 грн., вказана сума податкового боргу підлягає стягненню з відповідача за рішенням суду.

Щодо строків звернення Головного управління ДПС в Миколаївській області з даною позовною заявою, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Аналізуючи зазначені норми закону, слід зазначити, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.

У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків,та також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України ).

При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

У разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення безнадійного , що зазначене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України.

Тобто, юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення, є звернення до суду з відповідним позовом до платника податків, а відтак, податковий борг не може бути списаний, оскільки процедура погашення податкового боргу має тривати до повного погашення податкового боргу.

Суд зауважує, що строк сплати по нарахованій пені за несвоєчасну сплату у відповідача настав саме 26.06.2017 року. Разом з тим, заявлена сума пені позивачем до стягнення обрахована з 27.12.2017 року.

Згідно штампу вхідної кореспонденції Миколаївського окружного адміністративного суду ГУ ДПС у Миколаївській області звернулось із позовною заявою про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 23 грудня 2020 року, тобто в межах 1095 календарних днів.

Отже, контролюючим органом додержано строки звернення до суду, визначені ПК України.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ГУ ДПС у Миколаївській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь позивача як суб`єкта владних повноважень, а також за відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч.2 ст.139 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу в сумі 840 808,95 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг з податку на додану вартість, який виник за період з 27.12.2017 року по 18.10.2018 року у розмірі 54 695, 70 грн. на користь Державного бюджету.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 22.09.2021 року.

Суддя Г. В. Лебедєва