Справа № 140/14192/20
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/14192/20 пров. № А/857/7992/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року (суддя Каленюк Ж.В., ухвалене в м. Луцьку) у справі № 140/14192/20 за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2020 Головне управління ДПС у Волинській області звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути податковий борг в сумі 25000,00 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року позов задоволено повністю. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід місцевого бюджету податковий борг з транспортного податку в сумі 25000,00 грн (двадцять п`ять тисяч грн 00 коп.).

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, який у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду по справі №140/14192/20 від 04.12.2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Головного управління ДПС у Волинській області в повному обсязі.

Зокрема, апелянт в апеляційній скарзі звертає увагу на помилковість висновків суду першої інстанції про наявність податкового зобов`язання у сумі 25000,00 грн, яке є узгодженим та не сплачене ним у встановлений строк. Апелянт зазначає, що ні податкове повідомлення-рішення, ні вимога ним не отримані. Вважає, що у разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручене платнику податків.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив таку задовольнити та відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив просив таку відхилити.

Протокольною ухвалою суду продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що 30 червня 2017 року податковим органом було прийняте податкове повідомлення-рішення №423740-13, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" у сумі 25000,00 грн.

Відповідно до довідки про заборгованість за платежами до бюджету станом на 19 червня 2020 року за відповідачем облікована заборгованість з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн.

Відтак несплата відповідачем податкового боргу у сумі 25000,00 грн стала підставою для звернення ГУ ДПС у Волинській області з адміністративним позовом про стягнення податкового боргу з відповідача у примусовому порядку.

Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позову суд першої інстанції зробив висновок, що у відповідача наявний податковий борг в сумі 25000,00 грн, що випливає з розрахунку сум податкового боргу, довідки про наявність заборгованості за платежами до бюджету та зворотнього боку облікової картки платника податків з транспортного податку з фізичних осіб.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 381. статті 38 ПК України).

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України (в редакції, чинній на час прийняття податкового повідомлення-рішення) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно з підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 ПК України).

Як вказано у підпункті 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, з 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов`язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об`єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (підпункт 267.6.3 пункту 267.6 статті 267 ПК України).

На підставі Переліку об`єктів оподаткування транспортним податком Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ України формуються та надаються податковому органу відомості, необхідні для нарахування транспортного податку фізичним особам, внесеним до Єдиного державного реєстру легкових автомобілів та їх власників.

Відповідно до даних Автоматизованої інформаційної системи (АІС) "Податковий блок", відповідач включений до переліку фізичних осіб - платників транспортного податку на 2017 рік як власник автомобіля Lexus, модель RX 200Т, об`ємом двигуна 1998 куб.см., 2016 року випуску (а.с.31). При цьому адресою платника податків зазначено: АДРЕСА_1 . Ця адреса відображається в АІС "Податковий блок" як така, що первісно зазначена відповідачем при заповненні облікової картки платника податків згідно з пунктом 70.5 статті 70 ПК України та містилася в Державному реєстрі реєстру фізичних осіб-платників податків.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2017 року №423740-13, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн, надіслане на вказану вище адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.9).

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення- рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Судом першої інстанції вірно вказано, що пунктом 45.1 статті 45 ПК України закріплено обов`язок платника податків - фізичної особи визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Також відповідно до пункту 70.7 статті 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до довідки оператора поштового зв`язку від 31 липня 2017 року податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2017 року №423740-13 не вручене адресату з причини "адресат не значиться" (а.с.9) та з урахуванням положень пункту 58.3 статті 58 ПК України воно вважається врученим платнику податків.

Відповідач податкове зобов`язання з транспортного податку у строк, визначений підпунктом 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 ПК України, не сплатив, податкове повідомлення-рішення не оскаржив. Тому таке зобов`язання набуло статусу податкового боргу.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України обумовлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи 06 жовтня 2017 року податковий орган сформував та надіслав відповідачу податкову вимогу №15289-17, з якої видно, що станом на 05 жовтня 2017 року загальна сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 25000,00 грн (а.с.6). Податкова вимога була надіслана та вручена відповідачу 27 листопада 2017 року за адресою: АДРЕСА_2 - за останньою відомою позивачу адресою місцезнаходження фізичної особи (а.с.7).

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції вірно зазначено, що визначене податкове зобов`язання у сумі 25000,00 грн є узгодженим та не сплачене відповідачем у встановлений строк і не надано доказів погашення боргу, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Доказу скасування податкового повідомлення-рішення на підставі якого виник податковий борг, відповідачем не надано.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року у справі № 140/14192/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 24.09.2021