Справа № 626/1812/21
Суддя: Гусар П. І.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/1812/21
Провадження № 2-а/626/21/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

16.09.2021 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Гусара П.І.,

за участю секретаря - Івашкіної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень - інспектора ВРПП Красноградського РВП ГУНП України в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Руслана Вікторовича з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головним управлінням Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ВРПП Красноградського РВП ГУНП України в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Руслана Вікторовича (далі відповідач) в якому просить:

-скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №995157 від 29.06.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрити.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 29.06.2021 року відповідачем по справі була винесена постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №995157 від 29.06.2021 року за порушення п. 2.1.а ПДР України, притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. В постанові зазначено, що 29.06.2021 року о 07:50 год. він керував транспортним засобом HORSE реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Вишневій, м. Красноград, Харківської області не маючи права керувати таким видом транспортного засобу. Вважає, що постанова є незаконною, розглянута та винесена в порушення вимог діючого законодавства, за відсутності доказів вчинення ним адміністративного правопорушення та підлягає скасуванню. Вказує на те, що при наявності заперечень щодо адміністративного правопорушення 29.06.2021 року протокол про нібито вчинене адміністративне правопорушення відповідачем не складався, до постанови не долучався, що вважає порушенням його прав. Будь-які докази, які б підтверджували наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідачем йому надані не були.

Рух справи в суді.

Ухвалою судді від 09.07.2021 року відкрито провадження за адміністративним позовом в порядку спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання.

Від позивача по справі ОСОБА_1 до суду 19.07.2021 року надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Від відповідача по справі інспектора ВРПП Красноградського РВП ГУНП України в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Р.В. 19.07.2021 року надійшов відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, оскільки відповідні докази вчення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП містяться на відеозапису з портативного відеореєстратора та службового транспортного засобу, а також підтверджується посвідченням ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 від 28.07.2010 року з відкритими категоріями А,В,С. Ним були роз`яснені позивачу права та обов`язки про, що свідчить підпис ОСОБА_1 , а отже відсутні підстави для скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Від третьої особи Головного управління Національної поліції в Харківській області 06.08.2021 року надійшли пояснення третьої особи щодо позову в яких просять відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Законом України від 14.07.2015 року №596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП, що також відповідає правовим висновкам Верховного Суду у постановах №286/648/17 від 07.12.2018 року, №489/1525/16-а від 31.01.2018 року та №681/972/17 від 17.05.2018 року. Крім того вказують на те, що відповідно до правових норм право органів Національної поліції перевірити наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`являти такі документи. Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Разом з тим, позивачем на вимогу поліцейського не було пред`явлено документів на підтвердження права керування транспортним засобом відповідної категорії, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 2 ст. 126 КУпАП. Подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП наступає навіть у випадку якщо відеозаписом реєстратора не зафіксовано безумовний та очевидний факт порушення позивачем ПДР України, а лише зафіксовано факт, що позивач на вимогу патрульного поліцейського не пред`явив жодного документа на підтвердження права керування транспортним засобом. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоган та Франсіс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті хто вирішив володіти та керувати автомобілем, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватися вимог ПДР України. Таким чином позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. А отже оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Крім того відповідачем по справі інспектором ВРПП Красноградського РВП ГУНП України в Харківській області старшим лейтенантом поліції Лобатенком Р.В. 15.09.2021 року подані до суду додаткові заперечення на позовну заяву в яких також заперечує проти задоволення позову позивача, оскільки зазначені заперечення ОСОБА_1 при винесенні даної постанови не відповідають дійсності, так як не були ним заявлені під час розгляду справи. Отже водій ОСОБА_1 керуючи зареєстрованим мопедом РORSE номерний знак НОМЕР_1 . В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 02.06.2017 року зазначено категорію А1, а в посвідченні водія від 28.07.2010 року зазначено, що дозволеними категоріями є А,В,С, чим позивач порушив вимоги ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керував транспортним засобом, не маючи права керувати таким транспортним засобом. Розглянувши на місці вчинення правопорушення справу, що належить до його компетенції про порушення ОСОБА_1 пункту 2.1.а ПДР України, оцінивши докази, ознайомивши ОСОБА_1 з його правами та обов`язками ним була винесена оскаржувана постанова, яку вважає законною.

Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не направляв, своїм правом на подання відзиву скористався, тому, на підставі ст. 205 КАС України, суд розглядає справу за відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позиція суду.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП, оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судовим розглядом встановлено, що 29.06.2021 року інспектором ВРПП Красноградського РВП ГУНП України в Харківській області старшим лейтенантом поліції Лоботенко Р.В. винесена постанова серії БАБ №995157 від 29.06.2021 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн (а.с. 5).

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно оскажуваної постанови позивач 07:50 року о 07 год. 50 хв. керував транспортним засобом HORSE реєстраційний номер НОМЕР_3 по вул. Вишневій, м. Красноград, Харківської області, не маючи права керувати таким видом транспортного засобу, чим порушив п. 2.1а ПДР України.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Нормами КУпАП регламентовано, що відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В пункті 2.1а ПДР України зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.4а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

При цьому, згідно пункту 27 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затв. постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", може бути обміняне на нове на умовах проведення обміну, визначених цим Положенням. При цьому в новому посвідченні водія зазначаються категорії, зокрема, А1, А - відповідає категорії А.

Слід зазначити, що, відповідно до витягу з Національних інформаційних систем ОСОБА_1 видане 28.07.2010 року посвідчення водія категорії А,В,С, що свідчить про відсутність у позивача прав на керування транспортним засобом категорії А1.

Відповідно до копії виписки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 02.06.2017 року номерний знак НОМЕР_1 , марка/модель ТЗ - HORSE HL50QT-21, категорія ТЗ - А1, тип ТЗ - мопед.

Частина друга ст. 126 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Дана обставина, а саме відсутність у позивача посвідчення водія категорії «А1» станом на 29.06.2021, не спростовується ним у позовній заяві та була визнана ним 29.06.2021 року під час зупинки відповідачем його транспортного засобу та перевірці документів, що підтверджується відеозаписами з портативного відеореєстратора та службового транспортного засобу наданими відповідачем по справі разом з відзивом на позовну заяву та які судом були переглянуті під час розгляду справи.

Отже 29.06.2021 позивач, керуючи мопедом марки ТЗ HORSE HL50QT-21, реєстраційний номер НОМЕР_3 , повинен був мати посвідчення водія категорії «А1».

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Частиною 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, позивач не спростував зазначені обставини в оскаржуваній постанові, та не надав до суду жодних належних та допустимих доказів неправомірності зазначеної постанови.

З огляду на викладене, суд визнає доведеним наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Щодо складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абз.4 ст.258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.2 ст.122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 (надалі - Інструкція) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Також, згідно ст.31 Закону України "Про Національну поліцію", полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП.

Надаючи правову оцінку доводам, викладеним в позовній заяві з приводу розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд враховує, що положення статей 278, 279 КУпАП на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, суд зазначає, що складання протоколу у випадках вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, законодавством не передбачено, а відповідач по справі, діючи в межах наданих йому законом повноважень, мав право розглянути вказане адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу та винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №995157 від 29.06.2021 року за формою відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Висновки за результатами розгляду справи.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП є обґрунтованою, у зв`язку з чим, слід відмовити у задоволенні адміністративного позову та залишити оскаржувану постанову без змін.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст.257-263, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень - інспектора ВРПП Красноградського РВП ГУНП України в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Руслана Вікторовича з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головним управлінням Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити та залишити оскаржувану постанову БАБ №995157 від 29.06.2021 року без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя