Справа № 560/5562/20
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5562/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

21 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поліської митниці Державної митної служби на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Родос" до Поліської митниці Державної митної служби про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Поліської митниці Державної митної служби про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

10 червня 2021 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23 червня 2021 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Аква-Родос" згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема є виробником меблів для ванної кімнати, меблів для житлових та спальних кімнат, меблів для дитячих (підліткових) кімнат, меблів для прихожих та інші групи меблів.

13 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аква-Родос" (Покупець) та Турецькою компанією Turkuaz Seramik Sanayi ve Ticaret A.S. (Продавець) укладено Контракт №1.

Предметом вказаного Контракту є зобов`язання Продавця постачати, а Покупця - оплатити та прийняти товар, який відноситься до групи санітарно-технічних виробів з кераміки. Згідно вказаного Контракту ціни на Товар встановлюється в доларах США та є договірними, викладеними в Рахунках-фактурах (Інвойс) і зафіксовані у Прайс-листах на умовах FCA - м. Кайзери, Туреччина, згідно Правил Інкотермс - 2010.

На виконання умов укладеного Контракту Позивачем було здійснено зовнішньоекономічну імпортну операцію з компанією Turkuaz Seramik Sanayi ve Ticaret A.S. Туреччина та ввезено на митну територію України товар з подальшим митним оформленням. А саме, згідно комерційних інвойсів до Контракту № 1 від 25 серпня 2020 року TUA315 та від 21 серпня 2020 року TUA311 на адресу позивача було поставлено товар "сантехнічні вироби - керамічні (фаянс/тонка кераміка)".

Позивач звернувся до митного посту "Славута" Поліської митниці з метою оформлення Товару в режимі Імпорт придбаного згідно Контракту №1.

Відповідно до ст. 57, 58 Митного кодексу України декларантом позивача було самостійно визначено митну вартість товарів за основним методом, а саме, за ціною контракту. З метою митного оформлення товару та на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано митному органу пакет документів, передбачений ст. 53 Митного кодексу України, а саме:

До митної декларації UA204150/2020/003584 від 02 вересня 2020 року: Митну декларацію UA204150/2020/003584 від 02 вересня 2020 року, Пакувальний лист (Packing List) б/н від 21 серпня 2020 року, Інвойс (Commercial Invoice) TUA311 від 21 серпня 2020 року, Міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №343781 від 21 серпня 2020 року, Сертифікат походження товару №0643637, Довідка Калькуляція транспортно-експедиційних витрат №15 від 02 вересня 2020 року, Експортна декларація країни походження товару № 20060600ЕХ029951 від 21 серпня 2020 року, Контракт №1 від 13 січня 2020 року, Інформація від Турецької компанії Turkuaz Seramik Sanayi ve Ticaret A.S. (Продавець) про продукцію (умивальники), Висновок №14513 фізико-хімічного експертного дослідження керамічних виробів від 25 травня 2017 року, видавник київський експертно-дослідний центр, Лист від 24 березня 2017 року та підтвердження від 11 квітня 2014 року від Турецької компанії Turkuaz Seramik Sanayi ve Ticaret A.S. (Продавець), Фіксований оптовий прайс-лист від 10 січня 2020 року, Счет-фактура/IN VOICE № АР3 від 30 червня 2020 року, Договір №13/03/2020 надання автомобільних вантажоперевезень і надання транспортно-експедиційних послуг від 13 березня 2020 року.

До митної декларації UA204150/2020/003617 від 03 вересня 2020 року: Митна декларація № UA204150/2020/003617 від 03 вересня 2020 року, Пакувальний лист (Packing List) б/н від 25 серпня 2020 року, Інвойс (Commercial Invoice) TUA315 від 25 серпня 2020 року, Міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №760737 від 25 серпня 2020 року, Сертифікат походження товару №0643644 від 25 серпня 2020 року, Довідка Калькуляція транспортно-експедиційних витрат №16 від 03 вересня 2020 року, Експортна декларація країни походження товару №20060600ЕХ030425 від 25 серпня 2020 року, Контракт №1 від 13 січня 2020 року, Інформація від Турецької компанії Turkuaz Seramik Sanayi ve Ticaret A.S. (Продавець) про продукцію (умивальники), Висновок №14513 фізико-хімічного експертного дослідження керамічних виробів від 25 травня 2017 року, видавник київський експертно-дослідний центр, Лист від 24 березня 2017 року та підтвердження від 11 квітня 2014 року від Турецької компанії Turkuaz Seramik Sanayi ve Ticaret A.S. (Продавець), Фіксований оптовий прайс-лист від 10 січня 2020 року, Договір №13/03/2020 надання автомобільних вантажоперевезень і надання транспортно-експедиційних послуг від 13 березня 2020 року.

Митним органом 02 вересня 2020 року до митної декларації №UА204150/2020/003584 від 02 вересня 2020 року та 03 вересня 2020 року до митної декларації №UA204150/2020/003617 від 03 вересня 2020 року, засобами електронного документообігу надіслано позивачу ідентичні запити про необхідність надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На отримані від митного органу запити, щодо надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів позивачем надано документи до митної декларації №UA204150/2020/003584 від 02 вересня 2020 року на запит від 02 вересня 2020 року та до митної декларації №UA204150/2020/003617 від 03 вересня 2020 року на запит від 03 вересня 2020 року, асаме: Експертний висновок №04092020 виданий Рівненською торгово-промисловою палатою, яким відображено аналіз ринку на аналогічну продукцію та зроблено висновок, що товар, який зазначений в інвойсах від 25 серпня 2020 року №ТЦА315 та від 21 серпня 2020 року №ТЦА311 і контракті №1 від 13 січня 2020 року, по своїй ціновій категорії попадає в діапазон та його ціна відповідає середньо-ринковим цінам, що склалися на ринку Туреччини; Виписка з балансу підприємства №1118 від 03 вересня 2020 року; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 24 червня 2020 року; Платіжні доручення в іноземній валюті або банківських металах №66 від 17 серпня 2020 року, №40 від 06 травня 2020 року, №34 від 31 березня 2020 року, №60 від 10 серпня 2020 року; Фіксований оптовий прайс-лист від 30 серпня 2020 року.

За результатами розгляду наданих позивачем документів, відповідачем винесено оскаржені Рішення про коригування митної вартості відповідно до яких здійснено наступні коригування:

по Рішенню № UА204150/2020/000003/2 від 07 вересня 2020 року митну вартість товару №1 скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень ст. 64 МК України, з розрахунку: Товар №1: 1,86 USD/кг (рівень митної вартості згідно МД від 01 вересня 2020 року №UА 100380/2020/714933) * 16983,34 кг (обсяг партії оцінюваного товару) * 27,6049 (курс валюти UAH/USD) = 872011,5284 UAH (гривень) або у валюті Контракту 31589,0124 USD);

по Рішенню № UA204150/2020/000002/2 від 07 вересня 2020 року митну вартість скориговано з розрахунку: Товар №1: 1,86 USD/кг (рівень митної вартості згідно МД від 01 вересня 2020 UA 100380/2020/714933) * 13362,19 кг (обсяг партії оцінюваного товару) * 27,6428 (курс валюти UAH/USD) = 687025,1231 UAH (гривень) або у валюті Контракту 24853,6734 USD). Товар №2 : 1,501 USD/кг (рівень митної вартості згідно МД від 02 вересня 2020 року UA 100020/2020/39800) * 4310,75 кг (обсяг партії оцінюваного товару) * 27,6428 (курс валюти UAH/USD) = 178860,9614 UAH (гривень) або у валюті Контракту 6470,4357 USD).

В результаті зазначених коригувань: по митній декларації UA204150/2020/003584 від 02 вересня 2020 року позивачем заявлена сума 228426.13 грн., а у зв`язку із збільшенням митної вартості згідно нової митної декларації UA204150/2020/003685 така сума становить 242225,78 грн., різниця становить - 13799,65 грн.; по митній декларації UA204150/2020/003617 від 03 вересня 2020 року позивачем заявлена сума 182317,89 грн., а у зв`язку із збільшенням митної вартості згідно нової митної декларації така сума становить 247968,68 грн., різниця становить - 65 650,79 грн.

Вважаючи вказані рішення протиправними, позивач звернувся до суду для їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки позивач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги Подільської митниці Державної митної служби лише щодо висновків суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 51 та частиною першою статті 52 Митного кодексу України (далі - МК України) митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 39.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно зі статтею 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 МК України, передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Частинами 2 та 3 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 4, 5 статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов`язок доведення митної ціни товару належить позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим в силу частини 5 статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Суд встановив, що декларант надав відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5 статті 58 МК України.

Крім того, декларантом включено до митної вартості товарів усі необхідні складові, визначено числові значення усіх складових митної вартості товарів, підтверджено та обґрунтовано документально усі складові митної вартості товарів - ціну, що підлягала сплаті за товар.

На переконання суду, у разі здійснення коригування митної вартості за другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів чи за резервним методом, у рішенні про коригування митної вартості товарів митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, які передбачені пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства Фінансів України від 24 травня 2012 року №598.

Водночас, в оскаржуваних рішеннях відсутні будь-які пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо). Зазначене свідчить, що в такому випадку оскаржувані Рішення також не відповідають вимогам митного законодавства, зокрема ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, якою встановлено вимоги до змісту рішення про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, обставини на які посилається відповідач на думку суду є формальними, інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено та митним органом не наведено, а основні та додаткові документи надані позивачем містять усі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митних деклараціях.

Крім того, слід зазначити, що митним органом було порушено процедуру застосування другорядних методів, зокрема зазначено, що проведено консультації з декларантом згідно статті 57 МК України, хоча жодних доказів проведено консультацій з позивачем відповідач суду не надав.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим Імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Тобто, згідно норм МК України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Так, Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року у справі № 815/1670/17 висловив правову позицію про те, що в силу частини другої статті 55 МК України та вимог Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Крім того, згідно норм чинного законодавства, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 29 січня 2019 року у справі № 815/6827/17 (провадження №К/9901/59766/18).

Згідно із пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, (графа 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості") посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Тобто, у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Колегія суддів звертає увагу, що ТОВ "Аква-Родос" (Покупець) та Турецька компанія Turkuaz Seramik Sanayi ve Ticaret A.S. (Продавець) співпрацюють починаючи з 2014 року, що підтверджується Контрактом № 1 від 14 квітня 2014 року та за період співпраці позивачем ввозився на митну територію України товар згідно Контракту №1 від 14 квітня 2014 року і відповідно проводилось розмитнення товару. Так, суд встановив, що до винесення спірних Рішень відповідачем, позивач проводив розмитнення аналогічного товару за першим методом (за ціною договору) і при цьому у митного органу жодних питань щодо митної вартості товару не виникало, що підтверджується наданими позивачем копіями митних декларацій.

Окрім того, після винесення оскаржуваних Рішень, позивач в рамках здійснення господарської діяльності звернувся до відповідача з метою розмитнення нової партії товару, який є аналогічний товару по якому прийняті оскаржувані Рішення та подав митну декларацію №UА204150/2020/003859 від 16 вересня 2020 року і у цьому випадку, митним органом проведено розмитнення за першим методом (за ціною договору), що також підтверджується копією митної декларації №UА204150/2020/003859 від 16 вересня 2020 року.

Колегія суддів зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Суд зауважує, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані декларантом відомості підтверджені документально, а їх достовірність не спростована відомостями від уповноважених органів, зокрема, що видані позивачу документи є фіктивними чи містять інші недоліки, яки не дають можливості здійснити визначення вартості імпортованих товарів а ціною договору (контракту).

З огляду на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем визначено митну вартість імпортованих ТОВ "Аква-Родос" товарів не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Поліської митниці Державної митної служби залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.