Справа № 321/1198/21
Суддя: Машкіна Н. В.
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1198/21
Провадження № 2-а/321/6/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Машкіної Н.В.,

при секретарі - Бородіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України - державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська область), третя особа: державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Південного округу (Запорізька та Херсонська область) Мудрік Тетяна Вікторівна, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції України - державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська область), третя особа: державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Південного округу Мудрік Тетяна Вікторівна, про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в період з 19 липня 2021 року по 30 липня 2021 року Державною екологічною інспекцією Південного округу (Запорізька та Херсонська області) було проведено планову перевірку діяльності КП «Михайлівський комунгосп». Так як на момент перевірки він виконував обов`язки директора підприємства, 27 липня 2021 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 47 КУпАП за порушення ст. 19, 21, 23 Кодексу України про надра. Потім Державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Південного округу Мудрік Т.В. без врахування його заперечень по суті адміністративного правопорушення, було винесено постанову № 398/03/2-08 від 09 серпня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.47 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Згідно постанови КП «Михайлівський комунгосп» порушило право державної власності на надра, а саме: здійснює самовільне користування надрами (видобування підземних вод) за відсутності спеціального дозволу на користування надрами. Зазначену постанову позивач вважає протиправною та прийнятою з порушенням чинного законодавства України. Так, на підставі рішень Михайлівської селищної ради Запорізької області для обслуговування водозабірних об`єктів КП «Михайлівський комунгосп» були надані у користування земельні ділянки. Кожна свердловина оснащена засобом обліку води, що дозволяє контролювати та вести облік видобутої кількості питної води щодобово. За показниками даних лічильників підприємство не перевищує показники 230 кубів на добу по кожній свердловині окремо, що не потребує спеціального дозволу. Дані рішення про відведення земельних ділянок для обслуговування водозабірних об`єктів та журнали обліку води по кожному водозабору були надані при перевірці Державної екологічної інспекції південного округу. Окрім того, КП «Михайлівський комунгосп» має дозвіл на спеціальне водокористування №29/ЗП/49д-21 від 03.03.2021 року, однією з умов якого є користування земельними ділянками, на яких фактично здійснюється діяльність (водокористування). Відповідач, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, при винесені постанови не з`ясував усіх обставин у справі, як того вимагають норми статей 245, 247 КУпАП, ігноруючи факти які вказують на відсутність наявності події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи викладені обставини, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за №398/03/2-08 від 09 серпня 2021 року, а справу закрити.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд адміністративної справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача, третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч.3 ст. 126 КАС України, про причини неявки суду не повідомив, відзив на адміністративну позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою до судового засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південного округу Мудрік Т.В. за №398/03/2-08 від 09.08.2021 року ОСОБА_1 т.в.о. директора КП «Михайлівський комунгосп» за результатами планової перевірки підприємства було визнано винним порушенні ст. 19,21,23 Кодексу України про надра, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 47 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп.

З постанови вбачається, що «в ході планової перевірки КП «Михайлівський комунгосп», що розташоване за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Пушкіна, 187 встановлено, що підприємство порушує право державної власності на надра, а саме: здійснює самовільне користування надрами (видобування підземних вод) за відсутності спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідно до ст. 47 КУпАП адміністративним правопорушенням є самовільне користування надрами, укладення угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право власності на надра.

Відповідно до ст. 19 Кодексу України про надра, надра надають у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Згідно з абз. 2 ст. 23 Кодексу України про надра, землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Таким чином, видобування підземних вод із кожного з водозаборів, в розмірі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право здійснювати без спеціальних дозволів та гірничого відводу.

За таких підстав, під час винесення уповноваженою особою органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у якої відсутній спеціальний дозвіл на видобуток корисних копалин (підземні води), за ст. 47 КУпАП, необхідно встановити факт видобування землевласником чи землекористувачем підземних вод із кожного з водозаборів, в розмірі, що перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Оцінюючи відповідність оскаржуваної постанови вимогам ст.283 КУпАП, зокрема наявності у ній опису обставин, установлених під час розгляду справи, суд констатує, що відповідач формально виконав вимоги цієї статті, та вказав загальну диспозицію відповідної статті КУпАП. Очевидним є факт того, що ані часу (конкретної дати, періоду часу) вчинення адміністративного правопорушення, а ні переліку об`єктів водозабору та їх місцезнаходження, самовільне користування якими інкриміноване позивачу, відповідач не вказав.

На думку суду, такий підхід до складання постанови по справі порушує принцип верховенства права та законності, відповідно до якого, особа, щодо якої застосовано адміністративне стягнення має зрозуміти безпосередню суть адміністративного правопорушення, та мати право захиститись від конкретного правового обвинувачення, з іншого ж боку, суд, при перевірці законності та обґрунтованості винесеного рішення суб`єкта владних повноважень має перевірити відповідність викладених фактів, конкретним обставинам, та доказам, зібраним відповідною особою, що свідчать на користь прийнятого рішення.

Попри це, відсутність у постанові посилання на час вчинення адміністративного правопорушення, позбавляє суд можливості здійснити аналіз того, чи був позивач на час вчинення адміністративного правопорушення його суб`єктом (виконуючим обов`язки директора підприємства), чи накладено адміністративне стягнення в межах строку притягнення до адміністративної відповідальності, що на думку суду має суттєве значення для вирішення справи по суті.

Відсутність переліку об`єктів водозабору та їх місцезнаходження (конкретної свердловини, адже фактична їх кількість складає 26), об`ємів піднятої води, позбавляє суд перевірити ці дані, на відповідність зібраним відповідачем доказів вини позивача.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

На підставі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд звертає увагу, що ані протокол від 27 липня 2020 року, ані постанова від 9 серпня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не міститься жодних посилань на відповідний акт перевірки КП «Михайлівськийй комунгосп», або на будь-які інші докази, які б фіксували факт забору підземних вод в період перебування позивача на посаді виконуючого обов`язки директора підприємства в обсязі, який не допускається без оформлення спеціального дозволу, що свідчить про не доведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.47 КУпАП.

Аналізуючи згадуваний протокол № 002449 від 27.07.2021 року, суд позбавлений можливості на його підставі однозначно констатувати наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та змушений критично поставитись до його змісту, адже при винесенні постанови, відповідач не зібрав та не долучив до матеріалів справи будь-які інші докази.

Більш того, на обґрунтування своїх заперечень позивач посилався на рішення Михайлівської селищної ради про надання у користування земельних ділянок для обслуговування водозабірних об`єктів КП «Михайлівський комунхоз» та надано відповідні витяги з журналу обліку водоспоживання водовимірювальними приладами та обладнанням по дільниці водопостачання свердловинам, з яких вбачається, що 27 липня 2021 року з кожної окремої свердловини було піднято до 300 куб. води, що не перевищує дозволеного ліміту.

Згідно положень ч. 1, 2, 5, 6 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не надав до суду достатніх доказів, які б підтверджували правомірність дій посадової особи та не спростував викладені позивачем обставини, тим самим не довів правомірність прийнятого рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 288 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, постанова державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південного округу Мудрік Т.В. за №398/03/2-08 від 09 серпня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 47 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України - державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська область), третя особа: державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Південного округу Мудрік Тетяна Вікторівна, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південного округу Мудрік Тетяни Вікторівни за №398/03/2-08 від 09 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 47 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна