Справа № 160/14064/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 16.08.2021 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , підписаний та направлений до суду її представником адвокатом Євтушенко Аліною Ігорівною, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи: 28.04.1983 20.03.1985, 19.04.1993 21.07.1993, 01.08.1993 18.04.1997, 01.02.1999 22.10.1999, 25.04.1997 08.09.1997;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 11.03.2021 та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.
2. Ухвалою суду від 20.08.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази, встановлено строк для подання відзиву та витребуваних судом доказів.
3. 16.09.2021 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із доказом його направлення позивачу, надано витребувані судом докази.
4. ОСОБА_1 відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має право на призначення пенсії за віком, як жінка народжена з 01.10.1960 по 31.03.1961, після досягнення останньою віку 59 років за наявності страхового стажу не менше 27 років.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
7. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що у зв`язку із відсутністю у ОСОБА_1 необхідного страхового стажу (27 років) при наявному 19 років 04 місяців 08 днів, права на призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не має.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
8. З матеріалів справи вбачається, що 11.03.2021 ОСОБА_1 звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком.
- за наданими Вами документами загальний страховий стаж складає 19 років 4 місяці 8 днів;
- до стажу не враховано наступні періоди:
1) з 28.04.1983 по 20.03.1985 відповідно до пункту 13 Постанови № 637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», оскільки відсутні документи про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця;
2) з 19.04.1993 по 21.07.1993 виправлення дати наказу та дати при прийомі на роботу, що є порушенням Інструкції № 58 від 29.07.1993 «Про ведення трудових книжок працівників;
3) з 01.08.1993 по 18.04.1997, з 01.02.1999 по 22.10.1999 на печатці при звільненні відсутній код підприємства, що є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 118 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України»;
- з 25.04.1997 по 08.09.1997 неможливо прочитати назву підприємства на печатці при звільненні;
- Вам необхідно надати уточнюючі довідки за ці періоди.
обставини щодо незарахованих періодів
11. З трудової книжки НОМЕР_1 вбачається, що позивач у період:
- з 19.04.1993 по 21.07.1993 працював у кооперативі «Гарант»;
- з 01.08.1993 по 18.04.1997, з 25.04.1997 по 08.09.1997 працював на посаді комерційного агента у Торгово-промисловому об`єднанні «Вікторія»;
- з 01.02.1999 по 22.10.1999 працював на посаді товарознавця відповідно до договору у КСП «Петродолинське».
12. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 , виданому 18.06.1990, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб 04.02.1983.
13. Шлюб розірвано 21.03.1994, що вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 .
14. У довідці від 15.10.2020 № 7/263/5, виданої Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки зазначено:
- прапорщик запасу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив дійсну військову службу в Групі радянських військ у Німеччині у період з 21.10.1981 по 20.03.1985;
- разом із ОСОБА_2 проживала його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала спеціальність (товарознавець) та не працювала у зв`язку із неможливістю працевлаштуватися за спеціальністю у період з 28.04.1983 по 20.03.1985.
15. Зазначена довідка видана на підставі особової справи № 7-И ОСОБА_2 , копії трудової ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) від 29.08.1978 серія НОМЕР_1 .
16. У трудовій книжці НОМЕР_1 наявний запис № 4 про звільнення за статтею 38 КЗпП УРСР за власним бажанням у зв`язку із виїздом до місця служби чоловіка за кордон.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) та «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1) у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин
17. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
18. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
19. Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
20. Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII дружинам (чоловікам) військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, до загального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком, зараховується період проживання разом з чоловіком (дружиною) в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.
21. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.
22. Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
23. Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
24. За приписами статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.
25. Відповідно до пункту з) статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується також період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.
26. За правилами статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
27. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).
28. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).
29. Пунктом 4.1. Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
30. Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності);
- орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;
4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
31. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2. цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
32. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (пункт 4.3 Порядку № 22-1).
щодо оформлення записів у трудовій книжці
33. Відповідно до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (яка діяла у спірні періоди):
- трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців;
- трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій*, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню
- всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження);
- записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору
- в розділах «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається; - в графі 3 розділу «Відомості про роботу» у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства;
- в графі 3 пишеться: «Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво» із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу;
- при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів
- бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок
- після закінчення кожного місяця бухгалтерія вимагає від особи, відповідальної за ведення трудових книжок, звіту про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них, з додатком прибуткового ордера каси підприємства. На зіпсовані під час заповнення бланки трудових книжок і вкладишів до них складається акт.
34. Зазначена Інструкція втратила чинність на підставі наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993.
35. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 затверджено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників» (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) в якій, зокрема, зазначено:
- пункт 1.1: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню;
- пункт 2.3: записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону;
- пункт 2.4: усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення;
- пункт 2.6: у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу;
- пункт 2.26: записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону;
- пункт 4.1: у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів;
- пункт 7.2: бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок. По закінченні кожного місяця особа, яка відповідає за ведення трудових книжок, подає бухгалтерії звіт про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них і про суми, що одержані за заповнені трудові книжки і вкладиші до них, з додатком прибуткового ордеру каси підприємства.
щодо підтвердження трудового стажу
36. Згідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
37. Відповідно до пункту першого «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
38. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
39. Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
40. Відповідно до пункту 13 Порядку № 637 період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток № 4), виданими командирами (начальниками) військових частин, військових навчальних закладів на підставі документів, які підтверджують зазначений період.
41. При цьому для дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, період проживання до 01.01.2004 з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками, які видаються військовими комісаріатами, за період проживання:
- у гарнізонах, розташованих за кордонами колишнього СРСР та України, - на підставі особової справи звільненого військовослужбовця та документів про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця;
- у гарнізонах, розташованих у межах колишнього СРСР, України та країн - членів Співдружності незалежних держав, - на підставі особової справи звільненого військовослужбовця, довідки місцевих органів влади про період фактичного проживання (реєстрації, прописки) дружини військовослужбовця у відповідній місцевості та довідки установи державної служби зайнятості про неможливість працевлаштування дружини військовослужбовця за спеціальністю у відповідній місцевості.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
42. Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України частиною першою статті 46 Конституції України.
1) з 28.04.1983 по 20.03.1985 відповідно до пункту 13 Постанови № 637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», оскільки відсутні документи про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця;
2) з 19.04.1993 по 21.07.1993 виправлення дати наказу та дати при прийомі на роботу, що є порушенням Інструкції № 58 від 29.07.1993 «Про ведення трудових книжок працівників;
3) з 01.08.1993 по 18.04.1997, з 01.02.1999 по 22.10.1999 на печатці при звільненні відсутній код підприємства, що є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 118 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України»;
4) з 25.04.1997 по 08.09.1997 неможливо прочитати назву підприємства на печатці при звільненні.
щодо визначення права позивача на зарахування періодів до страхового стажу та зобов`язання вчинити певні дії
(з 28.04.1983 по 20.03.1985)
44. Відповідачем не зараховано до страхового стажу період з 28.04.1983 по 20.03.1985, оскільки відсутні документи про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця.
45. З аналізу пункту 13 Порядку № 637 вбачається, що за загальним правилом період проживання дружини військовослужбовця з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками, виданими командирами (начальниками) військових частин, військових навчальних закладів на підставі документів, які підтверджують зазначений період.
46. Поряд з цим, запроваджено окрему процедуру підтвердження проживання дружини військовослужбовця у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю до 01.01.2004.
47. Такі обставини підтверджуються довідками, які видаються військовими комісаріатами. При цьому, Порядок № 637 встановлює перелік документів, на підставі яких військовий комісаріат видає такі довідки, в залежності від місця розташування гарнізону.
48. Так, якщо гарнізон був розташований за кордонами колишнього СРСР та України, то довідка видається на підставі:
1) особової справи звільненого військовослужбовця;
2) документів про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця.
49. Таким чином, відсутність документа про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця не є підставою для відмови у зарахуванні періоду проживання дружини військовослужбовця з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, оскільки такий документ потрібен лише для складання військовим комісаріатом довідки (додаток № 4) відповідно до Постанови № 637.
50. З матеріалів справи вбачається, що з метою підтвердження періоду проживання з чоловіком військовослужбовцем у місцевості, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, позивачем до органу Пенсійного фонду надано довідку від 15.10.2020 № 7/263/5, видану Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.
51. Зазначена довідка містить відомості, що прапорщик запасу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив дійсну військову службу в Групі радянських військ у Німеччині у період з 21.10.1981 по 20.03.1985 та разом з ним проживала його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала спеціальність (товарознавець) та не працювала у зв`язку із неможливістю працевлаштуватися за спеціальністю у період з 28.04.1983 по 20.03.1985.
52. Доказів того, що зазначена довідка оскаржувалась у судовому порядку та визнавалась недійсною, матеріали справи не містять.
53. Крім того, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі або відсутність можливості їх перевірити, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні періоди роботи до страхового стажу.
54. Отже, відповідачем противно не зараховано період з 28.04.1983 по 20.03.1985 до страхового стажу.
(з 19.04.1993 по 21.07.1993, з 25.04.1997 по 08.09.1997)
55. У період з 19.04.1993 по 21.07.1993 позивач працював у кооперативі «Гарант», а у період з 25.04.1997 по 08.09.1997 працював на посаді комерційного агента у Торгово-промисловому об`єднанні «Вікторія», що вбачається з трудової книжки НОМЕР_1 .
56. Відповідачем не зараховано до страхового стажу періоди роботи:
- з 19.04.1993 по 21.07.1993 виправлення дати наказу та дати при прийомі на роботу, що є порушенням Інструкції № 58 від 29.07.1993 «Про ведення трудових книжок працівників (запис про посилання на дату про прийом на роботу у графі 2, запис про посилання на дату наказу у графі 4 трудової книжки);
- з 25.04.1997 по 08.09.1997 неможливо прочитати назву підприємства на печатці при звільненні.
57. Відповідач не зарахував зазначені періоди роботи пославшись на формальні неточності у записах трудової книжки, а саме: виправлення дати наказу та дати при прийомі на роботу та неможливість прочитати назву підприємства на печатці при звільненні.
58. Однак, позивач не може і не повинен нести відповідальність за заповнення трудової книжки, оскільки запис у трудову книжку вносився відповідальним працівником виробничого кооперативу, де працював позивач.
59. Суд звертає увагу, що посилання відповідача на порушення «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях» від 29.07.1993 № 58, як на підставу не зарахування періоду роботи з 19.04.1993 по 21.07.1993, є безпідставним, оскільки у зазначений період діяла «Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162.
60. Відповідно до «Інструкцій про порядок ведення трудових книжок працівників», які діяли у періоди роботи позивача бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок.
61. Пунктом 18 постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок «Про трудові книжки робітників і службовців» від 06.09.1973 № 656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
62. Пунктом 4 Постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
63. З урахуванням викладеного, на особу не може перекладатись тягар доведення повноти та чіткості даних, що зазначені у його трудовій книжці.
64. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
65. Однак, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивача.
66. Таким чином, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії та позбавляти позивача конституційного права на соціальний захист.
69. Таким чином, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії, у зв`язку із чим до страхового стажу підлягають зарахуванню періоди роботи з 19.04.1993 по 21.07.1993, з 25.04.1997 по 08.09.1997.
(з 01.08.1993 по 18.04.1997, з 01.02.1999 по 22.10.1999)
70. Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_1 позивач у періоди з 01.08.1993 по 18.04.1997 працював на посаді комерційного агента у Торгово-промисловому об`єднанні «Вікторія», а з 01.02.1999 по 22.10.1999 працював на посаді товарознавця відповідно до договору у КСП «Петродолинське».
71. Запис про звільнення від 18.04.1997 (запис № 15) засвідчено інспектором підприємства та печаткою, а запис про звільнення від 22.10.1999 (запис № 21) засвідчено заступником директора з кадрів КСП та печаткою.
72. Відповідач, не зарахувавши періоди роботи з 01.08.1993 по 18.04.1997, з 01.02.1999 по 22.10.1999, зазначив про відсутність на печатці при звільненні коду підприємства, що є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 118 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України».
73. Відповідно до положень «Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України», затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 118 від 22.01.1996 (далі - Положення № 118, у редакції чинній на момент здійснення записів у трудову книжку):
- Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України - це автоматизована система збору, накопичення та обробки даних про підприємства та організації всіх форм власності, а також їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо);
- Державний реєстр створюється з метою: забезпечення єдиних принципів ідентифікації суб`єктів господарської діяльності та їх державного обліку в межах інформаційного простору України; здійснення спостережень за структурними змінами в економіці, які відбуваються під час створення суб`єктів господарської діяльності, їх реорганізації та ліквідації; забезпечення державних органів інформацією про суб`єкти господарської діяльності; організації на основі Державного реєстру суцільних і вибіркових статистичних спостережень, одноразових обстежень та переписів; взаємодії на єдиних методологічних засадах з базами даних Національного банку, Головної державної податкової інспекції, Фонду державного майна, Антимонопольного комітету, інших міністерств і відомств; забезпечення в межах законодавства доступності, гласності та відкритості інформації про суб`єкти господарської діяльності для заінтересованих користувачів; забезпечення оперативного переходу до міжнародних систем класифікації та кодування;
- для включення до Державного реєстру суб`єкт господарської діяльності в десятиденний термін після його державної реєстрації (перереєстрації) або прийняття рішення (постанови, розпорядження, наказу) про створення, в тому числі філії, відділення, представництва тощо, подає до відповідного органу державної статистики заповнену облікову картку встановленого зразка, а також нормативні та установчі документи;
- у разі включення суб`єкта господарської діяльності до Державного реєстру йому встановлюється ідентифікаційний код і коди класифікаційних ознак. Ідентифікаційний код є єдиним для всього інформаційного простору України і зберігається за суб`єктом протягом усього періоду його існування;
- використання ідентифікаційного коду з Державного реєстру є обов`язковим для всіх видів звітних та облікових документів, які використовуються за межами суб`єктів господарської діяльності. Звітні та облікові документи, в яких відсутній ідентифікаційний код з Державного реєстру, вважаються недійсними, їх використання тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.
74. Таким чином, Положенням № 118 регулюються обмеження щодо подання підприємством звітів та облікових документів без ідентифікаційного коду з Державного реєстру і ніяким чином не впливає на наявність трудового стажу позивача.
75. Поряд з цим, положення Постанови Верховної Ради України від 11.05.1992 № 2318-XII «Про заходи щодо забезпечення виконання вимог дозвільної системи» та «Інструкції про порядок видачі дозволів на виготовлення печаток і штампів», затвердженої наказом МВС України від 18.10.1993 № 643, не містять умов про нечинність фактично існуючих печаток та штампів та про обов`язок їх заміни.
76. Суд зазначає, що відсутність на печатці такого реквізиту як ідентифікаційний код з Єдиного державного реєстру підприємств не може спростовувати наявність трудового стажу.
77. Крім того, на позивача не покладено обов`язок щодо перевірки усіх реквізитів печатки підприємства.
78. З урахуванням вище викладеного, до страхового стажу підлягають зарахуванню періоди роботи з 01.08.1993 по 18.04.1997, з 01.02.1999 по 22.10.1999.
79. Суд зазначає, що в частині не зарахування періоду проживання ОСОБА_1 з чоловіком військовослужбовцем у місцевості, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю з 28.04.1983 по 20.03.1985 та періодів роботи з 19.04.1993 по 21.07.1993, з 01.08.1993 по 18.04.1997, з 01.02.1999 по 22.10.1999, з 25.04.1997 по 08.09.1997 відповідачем допущено надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
80. Належить зазначити, що бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта, тобто не здійснення/не вчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, тоді як дією є сукупність вчинків кого-небудь, здійснення особою певних функцій/обов`язків у межах наданих повноважень, тощо.
81. Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
82. За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
83. Суд відповідно до частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог та визнає протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду проживання ОСОБА_1 з чоловіком військовослужбовцем у місцевості, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю з 28.04.1983 по 20.03.1985 та періодів роботи з 19.04.1993 по 21.07.1993, з 01.08.1993 по 18.04.1997, з 01.02.1999 по 22.10.1999, з 25.04.1997 по 08.09.1997.
84. На захист порушеного права позивача, суд зобов`язує ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу період проживання ОСОБА_1 з чоловіком військовослужбовцем у місцевості, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю з 28.04.1983 по 20.03.1985 та періоди роботи з 19.04.1993 по 21.07.1993, з 01.08.1993 по 18.04.1997, з 01.02.1999 по 22.10.1999, з 25.04.1997 по 08.09.1997.
щодо визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії за віком та зобов`язання вчинити певні дії
85. Судом встановлено, що відповідачем передчасно здійснено висновок про відсутність страхового стажу у позивача та відмовлено у призначенні пенсії за віком.
86. Визнавши протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування періодів роботи до загального страхового стажу та зобов`язавши відповідача зарахувати зазначені періоди, суд зазначає, що такі дії можуть вплинути на право позивача щодо призначення пенсії, оскільки зарахування таких періодів призведе до збільшення страхового стажу.
88. З метою ефективного та повного захисту прав позивача, суд зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.03.2021 про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
89. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із присудженням на користь позивача понесених судових витрат на сплату судового збору за подання позову немайнового характеру.
90. Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд, -
92. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не зарахування до страхового стажу періоду проживання ОСОБА_1 з чоловіком військовослужбовцем у місцевості, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю з 28.04.1983 по 20.03.1985 та періодів роботи з 19.04.1993 по 21.07.1993, з 01.08.1993 по 18.04.1997, з 01.02.1999 по 22.10.1999, з 25.04.1997 по 08.09.1997.
94. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
- зарахувати до страхового стажу період проживання ОСОБА_1 з чоловіком військовослужбовцем у місцевості, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю з 28.04.1983 по 20.03.1985 та періоди роботи з 19.04.1993 по 21.07.1993, з 01.08.1993 по 18.04.1997, з 01.02.1999 по 22.10.1999, з 25.04.1997 по 08.09.1997;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.03.2021 про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
95. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 908 грн.
96. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба