Справа № 120/6941/21-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 вересня 2021 р. Справа № 120/6941/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю відповідача щодо не надання належної відповіді на звернення позивача від 17.06.2020 та 20.08.2020.

Ухвалою від 28.07.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що звернення ОСОБА_1 , прийняті Державною установою «Урядовий контактний центр» 17.06.2020 №БО-10802263 та 20.08.2020 №БО-11116766, було розглянуто відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян». Так, дорученням Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.06.2020 №Б-17338/20.4, звернення ОСОБА_1 , прийняте Державною установою «Урядовий контактний центр» 17.06.2020 №БО-10802263, скеровано відповідно до підпунктів 10, 11 пункту 4 Типового положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 №1183/5, для розгляду Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Листом зазначеного Управління від 14.07.2020 №Б-1775-УГЛ-20 надано відповідь на питання, порушені у зверненні ОСОБА_1 від 17.06.2020 №БО-10802263. Крім того, на розгляд до Мін`юсту надходило звернення ОСОБА_1 , прийняте Державною установою «Урядовий контактний центр» 20.08.2020 №БО-11116766, зареєстроване за Б-23532. Листом Міністерства юстиції України від 21.09.2020 №9282/Б-23532/20.4.2 проінформовано заявницю щодо продовження терміну розгляду її звернення від 20.08.2020 №БО-11116766. Про результати розгляду вказаного звернення ОСОБА_1 повідомлено листом Мін`юсту від 02.10.2020 №9884/Б-23532/20.4.2 та додатково надано інформацію листом від 09.12.2020 №12206/Б-31899/20.4.2.

Представник відповідача також зазначив, що надання роз`яснення положень норм чинного законодавства про виконавче провадження не належить до компетенції Мін`юсту.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

Так, 17.06.2020 позивач через «Урядовий контактний центр» звернулась до відповідача із зверненням, в якому зазначила, що головний державний виконавець Гриченюк А.А. відмовлялась надати довідку-розрахунок заборгованості по аліментам за весь період заборгованості, мотивуючи тим, що чинне законодавство забороняє роботи перерахунок заборгованості за іншим державним виконавцем, який проводив нарахування по виконавчому провадженні в іншому відділі, в якому раніше перебували виконавчі провадження, навіть незважаючи на очевидні арифметичні помилки.

З огляду на викладене, позивач просила надати їй пояснення, який саме закон (чинне законодавство) забороняє надавати державному виконавцю розрахунок аліментів за весь період, так як начальник відділу Сіпченко ігнорує її заяви з проханням пояснити на який закон вона спирається, надаючи їй таку відповідь.

Відповідне звернення було скероване для розгляду Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідно до доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.06.2020 №Б-17338/20.4.

Листом Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.07.2020 №Б-1775-УГЛ-20 позивача, окрім іншого, повідомлено про те, що 17.04.2020, керуючись статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» та розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) проведено перевірку виконавчого провадження №57759438 з примусового виконання виконавчого листа №127/14169/18, виданого 23.10.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини доходу боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11.06.2018 та до досягнення дитиною повноліття. За результатами перевірки дії головного державного виконавця відділу Гриченюк Анни Антонівни визнано такими, що здійснені з порушенням пункту 4 розділу XVI, пункту 4 розділу X Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 та статті 69 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, відповідач повідомив, що до державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гриченюк А.А. застосовано заходи дисциплінарного характеру у вигляді догани.

Відповідач також повідомив позивача про те, що відповідно до частини 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У листі від 14.07.2021 відповідач також запропонував позивачу звернутись до відповідного відділу державної виконавчої служби або до суду з метою скасування зазначених процесуальних документів та розрахунків заборгованості, складених державним виконавцем Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Крім того, відповідач повідомив, що відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Також проінформував позивача, що згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, можуть бути оскаржені до адміністративних судів.

Разом із тим, отримавши відповідь, надану за наслідками розгляду звернення від 17.06.2020, позивач 20.08.2021 через «Урядовий контактний центр» звернулась до відповідача із скаргою, в якій зазначила, що начальник управління забезпечення примусового виконання рішень у Київський області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Марина Прилуцька не надала належну відповідь на її звернення №БО-10802263, в якому вона просила надати нормативно-правове обґрунтування неможливості надати розрахунок заборгованості по аліментам за весь період перебування виконавчого документа на виконанні в органі державної виконавчої служби.

Зокрема вказала, що у відповіді не було зазначено пряму норму закону або іншого підзаконного нормативно-правового акту, який забороняє державному виконавцю надати довідку-розрахунок заборгованості по аліментах за весь період, а було зазначено тільки порядок оскарження.

За наслідком розгляду відповідного звернення, відповідач листом від 02.10.2020 №9884/Б-23532/20.4.2 повідомив, що зважаючи на зміст порушених питань щодо різних сум, нарахованих у розрахунках Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), зокрема, за червень 2018 року, державним виконавцем 28.09.2020 до Васильківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України у Київській області скеровано запит щодо надання відповідної довідки про здійснені нарахування боржнику за весь період. Після надходження до відділу відповідної інформації державним виконавцем буде здійснено відповідні виправлення в розрахунки заборгованості по аліментах.

Одночасно, відповідач проінформував, що звернення позивача залишено на контролі у Департаменті державної виконавчої служби Мін`юсту до з`ясування всіх обставин за рішеннями суду.

Крім того, листом від 09.12.2020 №12206/Б-31899/20.4.2 відповідач додатково повідомив, що порушень вимог чинного законодавства під час розгляду звернення від 17.06.2020 №БО-10802263 не встановлено.

Разом із тим, вважаючи, що відповідачем не надано належної відповіді на її звернення від 17.06.2020 та від 20.08.2020, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України кожному гарантовано право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організаційне залежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до статті 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, серед іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги та письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення

Згідно із статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Процедуру розгляду звернень громадян, запитів на отримання публічної інформації у разі, якщо суб`єкт відносин у сфері доступу - запитувач інформації є фізичною особою або громадським об`єднанням без статусу юридичної особи; здійснення контролю за дотриманням строків їх розгляду; основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян; загальні засади ведення діловодства за зверненнями громадян та запитами на отримання публічної інформації у Міністерстві юстиції України, його територіальних органах, підприємствах, установах та організаціях, що належать до сфери його управління врегульовано Порядком розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Міністерстві юстиції України, його територіальних органах, підприємствах, установах та організаціях, що належать до сфери його управління затвердженого наказом Міністерства юстиції України 15.02.2017 за № 388/5 (далі - Порядок № 388/5).

Відповідно до пункту 12 розділу І Порядку №388/5 організація діловодства за зверненнями громадян, запитами на отримання публічної інформації у Міністерстві юстиції України забезпечується Державним секретарем Міністерства юстиції України, в органах і установах юстиції - заступником керівника органу чи установи відповідно до розподілу повноважень.

Організація діловодства за зверненнями громадян та запитами на отримання публічної інформації у Міністерстві юстиції України покладається на Департамент комунікації, документообігу та контролю, який забезпечує:

- організацію роботи зі зверненнями громадян та запитами на отримання публічної інформації;

- надання інформаційно-довідкових послуг фізичним та/або юридичним особам з питань, що стосуються діяльності Міністерства юстиції України, які надходять на єдиний багатоканальний телефонний номер та електронну адресу Міністерства юстиції України;

- особистий прийом громадян, які звернулись до Міністерства юстиції України;

- надання роз`яснень у межах повноважень.

Контроль за змістом, якістю підготовки, оформленням на належному рівні документів, дотриманням строків розгляду звернень громадян, запитів на отримання публічної інформації, а також організацією діловодства за зверненнями громадян, запитами на отримання публічної інформації та зберіганням документів у структурних підрозділах апарату Міністерства юстиції України, органів і установ юстиції покладається на їх керівників.

У структурних підрозділах апарату Міністерства юстиції України ведення діловодства за зверненнями громадян, запитами на отримання публічної інформації покладається на визначену керівником посадову особу або декількох осіб. Зазначені функції зазначаються у їх посадових інструкціях.

Додержання вимог цього Порядку № 388/5 є обов`язковим для всіх структурних підрозділів апарату Міністерства юстиції України, органів і установ юстиції, що в повному обсязі виконано Відповідачем.

Відповідно до пункту 2 розділу III Порядку № 388/5 Департамент комунікації, документообігу та контролю після попереднього розгляду та реєстрації звернень громадян, запитів на отримання публічної інформації скеровує їх керівництву Міністерства юстиції України, органу, установи юстиції відповідно до розподілу повноважень для визначення виконавця. Оригінали документів передаються визначеній відповідальній особі, яка ставить підпис у журналі передання кореспонденції або у реєстрі передання з зазначенням дати та часу отримання.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 388/5 виконання звернень, запитів на отримання публічної інформації забезпечують посадові особи, зазначені у резолюції керівництва Міністерства юстиції України, органу, установи юстиції, а також працівники, яким безпосередньо доручено їх виконання.

Розгляд звернень, запитів на отримання публічної інформації структурними підрозділами апарату Міністерства юстиції України, органу, установи юстиції згідно з резолюцією спрямовується на об`єктивне та своєчасне вирішення порушених заявниками питань, перевірку викладених фактів, прийняття рішення відповідно до чинного законодавства, забезпечення його виконання та інформування заявників про результати розгляду.

Відповідь за результатами розгляду звернень громадян, запитів на отримання публічної інформації обов`язково надається заявнику тим органом, який їх отримав.

В даному ж випадку, як слідує із змісту звернення позивача від 17.06.2020 №БО-10802263, позивач зазначила, що головний державний виконавець Гриченюк А.А. відмовлялась надати довідку-розрахунок заборгованості по аліментам за весь період заборгованості, мотивуючи тим, що чинне законодавство забороняє робити перерахунок заборгованості за іншим державним виконавцем, який проводив нарахування по виконавчому провадженню в іншому відділі, в якому раніше перебували виконавчі провадження, навіть незважаючи на очевидні арифметичні помилки.

З огляду на викладене, позивач просила надати їй пояснення, який саме закон (чинне законодавство) забороняє надавати державному виконавцю розрахунок аліментів за весь період.

При цьому, у відповідному зверненні позивач також зазначила, що в лютому 2020 року їй все ж таки надали розрахунок за весь період в одному конверті із відповіддю "чинне законодавство забороняє".

Із наведеного вище слідує, що у поданому зверненні позивач фактично просила відповідача надати їй роз`яснення про те, який саме закон забороняє надавати державному виконавцю розрахунок аліментів за весь період.

В той же час, необхідність надання такого роз`яснення позивач мотивує тим, що державний виконавець Гриченюк А.А. повідомила її про те, що чинне законодавство забороняє роботи перерахунок заборгованості за іншим державним виконавцем.

Крім того, у самому зверненні від 17.06.2020 позивач особисто повідомила про те, що такий розрахунок вона уже отримала в лютому 2020 року.

З приводу наведених обставин, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, завдання та повноваження Міністерства юстиції України визначені Положенням про Міністерство юстиції України затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 за № 228 (далі - Положення про МЮУ).

Згідно із пунктом 1 Положення про МЮУ - Міністерство юстиції України (Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно підпунктів 2-3, 2-4 пункту 3 Положення про МЮУ серед основних завдань Мінюсту визначено забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері організації примусового виконання рішень та забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством.

Крім того, пунктами 32, 83-27 частини 4 Положення про МЮУ, Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, надає роз`яснення з питань, пов`язаних з діяльністю Мін`юсту, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства, а також стосовно актів, які ним видаються, а також надає державним та приватним виконавцям роз`яснення та рекомендації з питань примусового виконання рішень.

Із наведених вище положень слідує, що надання громадянам роз`яснень з приводу положень чинного законодавства чи/або його застосування не входить до компетенції Міністерства юстиції України в межах розгляду звернень громадян.

Крім того, суд також вважає за необхідне звернути увагу і на суперечливий зміст самого звернення позивача від 17.06.2020 №БО-10802263, адже в останньому позивач просить відповідача надати пояснення з приводу того, який закон забороняє видавати розрахунок заборгованості за весь період, однак, зазначаючи про те, що державний виконавець відмовляється надати такий розрахунок посилаючись на заборону здійснення перерахунку заборгованості за іншим державним виконавцем.

При цьому, зміст усіх долучених позивачем відповідей Міністерства юстиції України свідчить про те, що позивач починаючи з січня 2020 року неодноразово зверталась до відповідача із зверненнями подібного змісту, які стосувались, в тому числі, необхідності проведення перерахунку заборгованості аліментів, в силу наявних у розрахунках помилок.

В той же час, як слідує із змісту відповіді, наданої за наслідком розгляду звернення позивача від 17.06.2020 №БО-10802263, відповідач здійснив перевірку порушених позивачем питань та повідомив її, що відповідно до частини 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідач також запропонував позивачу звернутись до відповідного відділу державної виконавчої служби або до суду з метою скасування процесуальних документів та розрахунків заборгованості, складених державним виконавцем Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Крім того, відповідач повідомив позивача, що до державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гриченюк А.А. застосовано заходи дисциплінарного характеру у вигляді догани.

Відповідач також роз`яснив позивачу про наявність у неї права оскаржити відповідні дії державного виконавця в порядку адміністративного судочинства, у випадку, якщо вона вважає, що такі права порушують її права та інтереси.

Усі наведені вище обставини дають підстави для висновку про те, що відповідачем здійснено перевірку порушених позивачем питань та у визначений законом строк повідомлено про наслідки проведеної перевірки, що, на думку суду, повністю узгоджується з вимогами Закону України «Про звернення громадян».

Крім того, суд звертає увагу на те, що під бездіяльністю слід розуміти триваючу пасивну поведінку суб`єкта, яка виражається у формі не вчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Натомість, як уже було встановлено судом вище, відповідачем вчинялись дії щодо розгляду звернення позивача від 17.06.2020 №БО-10802263 та здійснено перевірку викладених у ньому обставин.

Також, суд наголошує, що звернення позивача від 17.06.2020 №БО-10802263 за своїм змістом та суттю поставленого у ньому питання не є скаргою на дії державного виконавця, адже позивач лише просить надати пояснення з приводу того, який закон забороняє видавати розрахунок заборгованості по аліментам за весь період.

В той же час, як уже було зазначено судом вище, надання громадянам роз`яснень чи/або тлумачень положень чинного законодавства, не входить до повноважень Міністерства юстиції України.

При цьому, варто також звернути увагу на те, що позивач фактично не погоджується зі змістом наданої відповіді, при цьому, незгода заявника з відповіддю не свідчить про порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян».

З огляду на встановлене, суд приходить до висновку, що позивачу надано обґрунтовану відповідь на її звернення від 17.06.2020 №БО-10802263, що, як наслідок, свідчить про відсутність допущених з боку відповідача порушень вимог Закону України «Про звернення громадян».

Крім того, отримавши відповідь за наслідками розгляду звернення від 17.06.2020 №БО-10802263, позивач звернулась до відповідача із скаргою від 20.08.2020 №БО-11116766, у якій зазначила, що їй не було надано належної відповіді на звернення від 17.06.2020 №БО-10802263.

За наслідками розгляду скарги від 20.08.2020 №БО-11116766 відповідач повідомив позивача, що порушень вимог чинного законодавства під час розгляду звернення від 17.06.2020 №БО-10802263 не встановлено.

Таким чином, враховуючи те, що в межах розгляду даної справи судом не встановлено порушень вимог Закону України «Про звернення громадян» під час розгляду звернення позивача від 17.06.2020 №БО-10802263, суд приходить до висновку, що відповідачем надано обґрунтовану відповідь за наслідками розгляду скарги позивача від 20.08.2020 №БО-11116766.

За приписами вимог пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, в межах даної справи позивач оскаржувала бездіяльність відповідача, яка полягала у не наданні належної відповіді на два її звернення від 17.06.2020 та від 20.08.2020.

Таким чином, позивачем фактично заявлені дві окремі вимоги немайнового характеру, які полягають у не наданні відповідачем належних відповідей за наслідком розгляду її двох окремих звернень.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору для фізичної особи становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2102 грн.

Таким чином, ставка судового збору за подання адміністративного позову із однією вимогою немайнового характеру становить 908 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, належна до сплати сума судового збору за подання даного позову із двома окремими вимогами немайнового характеру становить 1816 грн.

Водночас, ухвалою про відкриття провадження від 28.07.2021 задоволено клопотання позивача та відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Відтак, враховуючи те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, судові витрати в розмірі 1816 грн. підлягають відшкодуванню на користь Державного бюджету України шляхом стягнення з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень на користь Державного бюджету України (одержувач: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA4002856).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

Міністерство юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, ).

Повний текст рішення складено 27.09.2021.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна