Справа № 460/6956/20
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/6956/20 пров. № А/857/8946/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі № 460/6956/20 (головуючий суддя Гудима Н.С., час ухвалення 11 год. 19 хв., м. Рівне, повний текст рішення складений 10 лютого 2021 року) за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними та скасування припису і попередження, -

В С Т А Н О В И В :

21 вересня 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Рівненській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати припис про усунення виявлених порушень №8274/232/АВ/П від 11.09.2020 та попередження про відповідальність №РВ 8274/232 від 11.09.2020.

Рішенням від 02 лютого 2021 року Рівненський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю.

Визнав протиправними та скасував припис Управління Держпраці у Рівненській області про усунення виявлених порушень №8274/232/АВ/П від 11.09.2020 та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №РВ8274/232 від 11.09.2020.

Також суд стягнув на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Рівненській області судовий збір у розмірі 2102, 00 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління Держпраці у Рівненській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України. При цьому суд не в повному в повному обсязі з`ясував всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до невірного застосування судом норм як матеріального так і процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач також зазначає, що при проведенні інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці дотримувався вимог Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Інспекційне відвідування проводилось в межах компетенції Управління Держпраці у Рівненській області та відповідно до наданих ФОП ОСОБА_1 документів. Під час інспекційного відвідування 08.09.2020 встановлено, що за адресою : АДРЕСА_1 на робочому місці та при виконанні своїх службових обов`язків знаходилась ОСОБА_2 , продавець стажер, яка пояснила, що стажується на посаду продавця у відділі ,,Патіфон 5 днів у ФОП ОСОБА_1 .. Договір стажування або інша інформація щодо оформлення стажування від ФОП ОСОБА_1 була відсутня. Тобто ФОП ОСОБА_1 допустила ОСОБА_2 до володіння її матеріальними цінностями, що знаходяться у відділі ,,Патіфон у ТЦ ,,Рівне ЦУМ, АДРЕСА_1 , довірила даній особі обслуговування клієнтів, а також ОСОБА_3 знаходилась за місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 у форменому одязі з відповідним бейджем, на якому зазначене ім`я, що свідчить про наявність трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

За наслідками проведеного інспекційного відвідування складений акт за № РВ 8274/232/АВ від 11 вересня 2020 року та виданий припис про усунення виявлених порушень за № 8274/232/АВ/П.

18 вересня 2020 року на адресу Управління Держпраці у Рівненській області від ФОП ОСОБА_1 надійшло повідомлення про виконання припису за № 8274/232/АВ/П від 11 вересня 2020 року, яким суб`єкт господарювання поінформував інспектора про те, що між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір відповідно до наказу № 6 від 04.09.2020 року.

Відповідач доводить, що Управління Держпраці у Рівненській області в даних спірних правовідносинах діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ФОП ОСОБА_1 правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду, яке проводилось в режимі відеоконференції, підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що в силу приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та з 24.04.2019 здійснює підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку 2 групи).

09.09.2020 посадові особи Управління Держпраці у Рівненській області на підставі направлення №62711/09-27 від 08.09.2020 та наказу №775 від 08.09.2020 (а.с.41,42) провели інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності: за адресою: АДРЕСА_1 , ТЦ ,,ЦУМ, за результатами якого складений акт №РВ 8274/232/АВ від 11.09.2020 (а.с.43-47).

В акті зафіксовано, що 08.09.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , ТЦ ,,ЦУМ на робочому місці та при виконанні своїх службових обов`язків знаходилася ОСОБА_2 , продавець - стажер. Згідно з поясненнями ОСОБА_2 остання стажується 5 днів на посаду продавця у відділі ,,Патіфон 5 днів у ФОП ОСОБА_1 .. Договір стажування або інша інформація щодо оформлення стажування від ФОП ОСОБА_1 станом на день завершення інспекційного відвідування відсутня.

Таким чином, в акті констатовано, що за наслідками інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 виявлені порушення:

-ч.1 ст. 21 КЗпП України - ФОП ОСОБА_1 не укладено трудовий договір з ОСОБА_2 , яка виконувала роботу продавця-стажера в магазині за адресою: АДРЕСА_1 ;

-ч.3 ст. 24 КЗпП України - ФОП ОСОБА_1 допустила ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника, уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення, формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

11.09.2020 на підставі вказаних висновків інспектором праці Управлінням Держпраці в Рівненській області ФОП ОСОБА_1 внесений припис № РВ 8274/232/АВ/П, яким зобов`язано усунути виявлені порушення в строк до 18.09.2020 (а.с.48-49).

Цього ж дня інспектор праці Управління Держпраці в Рівненській області повідомив ФОП ОСОБА_1 про відповідальність за порушення законодавства про працю, виявлені в ході інспекційного відвідування (а.с.50-51).

Вважаючи зазначені припис про усунення виявлених порушень та попередження про відповідальність протиправними, позивач звернулася до суду з означеним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів факту виконання ОСОБА_2 трудової діяльності у відділі ,,Патіфон, де провадить свою господарську діяльність позивач, без укладення трудового договору. Натомість, матеріали справи свідчать, що на час інспекційного відвідування між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були оформлені трудові відносини, а саме: виданий наказ про прийняття на роботу з 07.09.2020.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю (КЗпП) України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (далі - Положення №96) державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 цього Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1132 від 04.12.2019 ( далі Порядок № 823), заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 16 Порядку № 823 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Таким чином, припис щодо усунення порушень вимог законодавства про працю та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю складаються лише у випадку виявлення вказаних порушень.

Згідно акту інспекційного відвідування інспектор виявив порушення вимог ч.1 ст. 21 та ч.3 ст. 24 КЗпП України.

Згідно з приписами частини 1 статті 21 Кодексу законів про працю (КЗпП) України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частини 3 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що з 07.09.2020 ОСОБА_2 на підставі її заяви від 04.09.2020 (а.с.17) прийнята на постійну роботу продавцем консультантом з оплатою праці згідно з штатним розписом, що підтверджується копією виданого ФОП ОСОБА_1 наказу №6 від 04.09.2020 (а.с.14). Вказана обставина також зафіксована в акті інспекційного відвідування від 11.09.2020 та не заперечується відповідачем.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності в діях ФОП ОСОБА_1 порушень трудового законодавства.

Однак, колегія суддів акцентує увагу на тому, що частиною 3 статті 24 КЗпП України передбачені дві обов`язкові умови, за яких працівник може бути допущений до роботи, а саме: укладення трудового договору та повідомлення відповідного органу про прийняття працівника на роботу.

В матеріалах справи наявна копія повідомлення про прийняття ФОП ОСОБА_1 працівника ОСОБА_2 на роботу, яке згідно квитанції № 2 Державної податкової служби України подане 09.09.2020 о 09:57:41 год.

В повідомленні зазначений наказ № 13, дата видання наказу 04.09.2020, дата початку роботи 07.09.2020.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що на порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України ФОП ОСОБА_1 допустила до роботи ОСОБА_2 з 07.09.2020 без повідомлення про прийняття працівник на роботу, яке було надіслане ДПС України лише через два дні, тобто 09.09.2020.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 допустила порушення вимог законодавства про працю, а тому відповідач правомірно склав та вручив позивачу припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо протиправності припису та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст.315, ст. ст. 317, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі № 460/6956/20 скасувати та ухвалити постанову.

В позові фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними та скасування припису і попередження відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді О. М. Довгополов
В. В. Гуляк
Повне судове рішення складено 24.09.2021.