Справа № 580/6607/21
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

22 вересня 2021 року Справа № 580/6607/21

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Білоноженко М.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного виконавця Черкаського округу Бурмаги Євгенія Анатолійовича, Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Приватного виконавця Черкаського округу Бурмаги Євгенія Анатолійовича (далі - відповідач 1), Державного підприємства "СЕТАМ" (далі відповідач 2) в якому просить:

- зупинити реалізацію арештованого майна - житлового будинку, загальною площею 801,6 (вісімсот один цілих шість десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та земельної ділянки, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого Судинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), загальною площею 870 (вісімсот сімдесят) кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:020:003;

- визнати протиправним та скасувати рішення (заявку) приватного виконавця у виконавчому окрузі - Черкаська область Бурмаги Євгенія Анатолійовича у виконавчому проваджені № 59837973 про передачу на реалізацію нерухомого майна, а саме: житловий будинок загальною площею 801,6 (вісімсот один цілих шість десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та земельна ділянка, цільове призначення : для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), загальною і площею 870 (вісімсот сімдесят) кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:020:003.

Також, 20.09.2021р. втретє до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову в якій просить:

- зупинити звернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса №784, вчиненого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною 02 березня 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки:

- житловий будинок загальною площею 801,6 (вісімсот один цілих шість десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 950056); та

- земельну ділянку, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), загальною площею 870 (вісімсот сімдесят) кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:020:003, які належать на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Корсунь-Шевченківський Черкаської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 до набрання законної сили рішення суду в адміністративній справі № 580/6607/21.

2. Заборонити приватному виконавцю у виконавчому окрузі - Черкаська область Бурмагою Євгенієм Анатолійовичем вчиняти дії щодо примусової реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Корсунь-Шевченківський Черкаської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , а саме: житловий будинок загальною площею 801,6 (вісімсот один цілих шість десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 950056) та земельна ділянка, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), загальною площею 870 (вісімсот сімдесят) кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:020:003.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову зумовлена проведенням торгів з продажу спірного майна, кількість учасників, які подали заявки на участь у торгах - 2, а відповідно до ч.2 ст.388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відтак, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити чи ускладнити поновлення порушених прав або інтересів неповнолітніх осіб, за захистом яких позивач звернулася до суду. Звернуто увагу, що враховуючи вимоги Закону «Про виконавче провадження», Закону «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення №512/5 Порядку, державний або приватний виконавець зобов`язаний в разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна. Враховуючи, той факт, що приватним виконавцем Бурмагою Євгенієм Анатолійовичем не було отримано згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову з метою захисту прав неповнолітніх осіб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018р. у справі 826/9263/17, ці підстави є оціночними. Тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

З огляду на приписи статті 151 КАС України, небезпека заподіяння шкоди до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008р. Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, під час розгляду адміністративних справ, в ухвалі про забезпечення позову, суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, аргументованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник вказує, що існує небезпека заподіянню шкоди правам та інтересам малолітніх, в разі якщо, до вирішення адміністративного позову, відбудеться реалізація арештованого майна - житлового будинку, загальною площею 801,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 950056) та земельної ділянки, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), загальною площею 870 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:020:003.

Так, як вказано Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 року №640/497/19, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Позивач у поданій заяві просить зупинити стягнення за виконавчим написом нотаріуса №7834, на предмет іпотеки: житлового будинку та земельної ділянки. Разом з тим, суд зазначає, що дії щодо примусового стягнення за виконавчим написом нотаріуса №783 вчиняються приватним виконавцем за наслідками відкриття виконавчого провадження. Таким чином, зупинення стягнення у виконавчому провадженні №59837973 є фактично зупиненням дії постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП №59837973.

Суд звертає увагу позивача, що заявлений захід забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №59837973 не пов`язаний із предметом поданого позивачем позову, оскільки за таких умов пов`язаність мала б місце у разі оскарження в межах даного позову постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд також звертає увагу, що інститут забезпечення позову покликаний захистити права та інтереси особи, в разі, зокрема, наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення. Натомість суд, дослідивши подані позивачем документи, додані до заяви, зазначає, що правова оцінка протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП №59837973 року має досліджуватися судом в ході судового розгляду адміністративної справи щодо її оскарження.

Наявність ознак протиправності дій відповідача та його наслідків може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд не вбачає підстав для відступу від правової позиції Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року №640/497/19, відповідно до якої, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Крім того, суд зазначає, що позивач у поданій заяві просить заборонити приватному виконавцю у виконавчому окрузі - Черкаська область Бурмагою Євгенієм Анатолійовичем вчиняти дії щодо примусової реалізації нерухомого майна: житловий будинок загальною площею 801,6 (вісімсот один цілих шість десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 950056) та земельна ділянка, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), загальною площею 870 (вісімсот сімдесят) кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:020:003.

При цьому, судом враховано, що поданий адміністративний позов містить вимоги щодо зупинки реалізації арештованого майна (житлового будинку та земельної ділянки) та визнання протиправним та скасувати рішення (заявку) Приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича у виконавчому проваджені №59837973 про передачу на реалізацію нерухомого майна.

Таким чином, у разі задоволення заяви про забезпечення позову, у формі заявленій позивачем, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Суд не вправі вживати такі заходи забезпечення адміністративного позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Суд також зазначає, що позивачем вже було двічі подано заяву про забезпечення позову у даній справі, в обгрунтування яких вказано ті ж самі обставини, яким надано оцінку судом в ухвалах від 02.09.2021р. та від 13.09.2021р.

При цьому, в обгрунтування заяви, представником позивача, зокрема зазначено, що реалізація вказаних вище об`єктів нерухомості є протиправною, оскільки приватним виконавцем Бурмагою Євгенієм Анатолійовичем не було отримано згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, яка покладена в обгрунтування позовних вимог, відтак задоволення заяви про забезпечення позову із зазначеної підстави фактично підмінить собою судове рішення у справі та вирішить позовні вимоги до розгляду справи по суті, що не відповідає завданням правового інституту забезпечення позову.

Судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду висловлені у рішенні від 28.03.2018р. у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059), постанові Верховного Суду від 30.03.2021р. справа №420/4037/20 відповідно до яких, позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч.6 ст. 151 КАС України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Таким чином, оскільки заявлений захід забезпечення позову - зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №59837973 призведе до втручання у проведення аукціону, що в силу прямої вказівки ч.6 ст. 151 КАС України не допускається, подану заяву суд вважає необгрунтованою.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В силу ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, адекватності та співмірності, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 77, 78, 90, 150-154, 241, 242, 243, 256, 294 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову в адміністративній справі №580/6607/21 відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко