Справа № 340/1120/20
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення позову без розгляду
24 вересня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/1120/20

провадження № 2-кас/340/15/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (раніше НОМЕР_2 ) щодо невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні протиправною;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (раніше НОМЕР_2 ) провести розрахунок та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, зокрема затримки виплати належної грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки , як учаснику бойових дій, а саме провести розрахунок та виплатити позивачу середній заробіток за період з 07 липня 2018 року по 20 лютого 2020 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 06 липня 2018 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 9 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року, в задоволені позову відмовлено.

Постановою Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 21 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 9 червня 2020 року й постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року в справі №340/1120/20 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №340/1120/20 передано на розгляд судді Казанчук Г.П.

Ухвалою від 18.08.2021 року суддя прийняла адміністративну справу №340/1120/20 до свого провадження.

08.09.2021 року представником відповідача суду надано довідку про нараховане та отримане грошове забезпечення позивача за попередні два місяці, що передували звільненню (в розрізі видів грошового забезпечення), а також клопотання про залишення позову без розгляду в порядку пункту 8 частини 1статті 240 КАС України. В клопотанні представник зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, оскільки останній день місячного строку на звернення до суду для захисту своїх прав у позивача закінчився 21.03.2020 року, разом з тим враховуючи те що 21 та 22 березня вихідні дні, кінцевим строком звернення до суду є 23.03.2020 року. Однак позов позивачем подано до Кіровоградського окружного адміністративного суду лише 07.04.2020 року.

Ухвалою судді від 13.09.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з необхідністю надання суду заяви про поновлення строку для звернення до суду з даним позовом та надання документальних доказів поважності причин його пропуску, на виконання вимог частини 6 статті 161 КАС України.

На виконання вказаної вище ухвали судді від ОСОБА_1 надійшла заява у якій зазначено про те, що ним не порушувались строки звернення до суду з позовною заявою, посилаючись постанову Верховного Суду від 17.07.2015 року у справі 21-8а15, у якій зазначено про пріоритетність норм трудового законодавства над спеціальним законодавством. ОСОБА_1 зазначає, що до даних правовідносин слід застосовувати норми трудового законодавства, а саме Кодекс Законів про працю України, наполягяючи на тому, що грошова компенсація за невикористані дні відпустки є частиною заробітної плати, а тому відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці», статтями 116, 117,233 КЗпП України, звернення до суду з вимогами пр озобов`язання її виплатити не обмежуються будь яким строком. Оскільки позов подано в межах 3-місячного строку з дня проведння повного розрахунку, а відтак ОСОБА_1 вважає, що він звернувся до суду в межах процесуальних строків.

Чинним процесуальним законодавством визначено, що реалізувати своє право на звернення до суду за захистом порушених прав можливо лише в межах визначеного законом строку.

Так, суд погоджується з доводами позивача щодо застосування до даних правовідносин норм КЗпП України. Водночас, суд зауважує, що предметом даного спору не є стягнення складових заробітної плати, оскільки вимоги заявлені щодо компенсації грошових сум за своєчасно не виплачені кошти, які були складовою заробітної плати (грошового забезпечення), тобто вимоги є відмінними ніж стягнення заробітної плати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі 910/4518/16 визначений правовий висновок про те, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

При цьому даний висновок зроблений Верховним Судом більш як за рік до звернення позивача з даним позовом, тобто станом на 2020 рік була наявна стабільна судова практика про те, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою.

А відтак, доводи позивача, наведені у заяві про поновлення строку є безпідставними.

Предметом спору в даній справі є стягнення середньогоз аробітку за затримку розрахунку при звільненні, яка не входить до структури заробітної плати, а тому відсутні підстави для застосування строків, визначених у частини 3 статті 233 КЗпП України.

Зокрема, частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно частини 6 статті 120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи викладене, перебіг процесуального строку на звернення до суду з вимогою стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені розпочався з 21.02.2020 року, а закінчився 21.03.2020 року, що є вихідним днем (субота), тому останнім днем строку є 23.03.2020 року (понеділок).

Згідно відомостей з Діловодства спеціалізованого суду (ДСС) позивач з даним адміністративним позовом звернувся 07.04.2020 року. Т

Частиною 6 статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Дана норма кореспондується з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 КАС України).

Верховний Суд 23 вересня 2020 року у справі № 1.380.2019.003695 (провадження №К/9901/1053/20) акцентує увагу на тому, що під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України як норми спеціального процесуального закону. Такого висновку Верховний Суд дійшов, із-поміж інших, у постанові від 4 грудня 2019 року в адміністративній справі № 815/2681/17.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Стаббігс на інші протии Великобританії», «Девеер протии Бельгії».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковим для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (справа «Перез де Рада Каванілес протии Іспанії»). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини наголосив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватись при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової впевненості. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Суддя зауважує про те, що ухвалою суду від 13.09.2021 року позов залишений без розгляду та запропоновано позивачу подати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин пропуску строку звернення до суду. Натоімсть у заяві від 21.09.2021 року позивачем наголошено на тому, що ним не пропущені строки звернення до суду, а у прохальні частині зазначено про поновлення строку, як такого, що пропущений був не з вини позивача.

Суд зауважує, що вирішує питання про дотримання строків звернення виключно в межах доводів, викладених позивачем у заяві від 21.09.2021 року, натомість остання взагалі не містить жодних підстав/обставин, які б перешкоджали позивачу своєчасно звернутись до суду.

Отже, під час вирішення питання щодо поновлення строку суд зобов`язаний дослідити причини пропуску строку на предмет їх поважності, проте позивач не вказав жодної причини пропуску строку, яку б суд міг оцінити як поважною.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 3 статті 123 КАС України визначено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Верховний Суд 23 вересня 2020 року у справі № 1.380.2019.003695 (провадження №К/9901/1053/20) вказав, що під час нового розгляду необхідно дослідити причини пропуску позивачем строку звернення до суду на предмет їх поважності, а за умови поновлення вказаного строку - надати оцінку спірним правовідносинам крізь призму частини другої статті 2 КАС України. Також суду слід звернути увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, наведену в її постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18).

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідача, а тому даний позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 9, 90, 121, 122, 240, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (окпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду в частині залишення позову без розгляду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду, через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук