Справа № 240/11012/21
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11012/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева М.С.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

23 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор груп" про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом у якому просила:

- визнати протиправною і скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича від 22.02.2021 про відкриття виконавчого провадження №64590543 і в такому постанову від 12.04.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 у сумі 29850,72 грн., із якої 26528,84 грн. на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Груп" по виконанню виконавчого напису № 2073, виданого 03.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.;

- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати - сплачений судовий збір.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича (вул.Поправки Юрія, 6, офіс 31, Київ 94,02094, РНОКПП НОМЕР_2 ) третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" (вул.Липківського Василя Митрополита, 45, м.Київ 35,03035, ) про визнання протиправною та скасування постанови задоволено.

Визнано протиправними і скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича від 22.02.2021 про відкриття виконавчого провадження №64590543 та постанову від 12.04.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 у сумі 29850,72 грн., з якої 26528,84 грн. на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Груп" по виконанню виконавчого напису №2073, виданого 03.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, було вчинено виконавчий напис № 20073 від 03.02.2021 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" заборгованості в сумі 26528 грн. 84 коп.

22 лютого 2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64590543 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" заборгованості в сумі 26528 грн. 84 коп.

В подальшому, 12.04.2021 приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1

Вважаючи постанови від 22.02.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП №645905743 та від 12.04.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що діяльність відповідача розповсюджується на територію міста Києва, проте матеріали справи не містять належних письмових доказів того, що місцезнаходженням боржника або місцезнаходженням майна боржника є місто Київ, а тому оскаржувана постанова прийнята з порушенням приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного рішення, правильності висновків суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Згідно зі ст.24 вказаного Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Статтею 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру приватних виконавців України, виконавчим округом приватного виконавця Клименка Р.В. є м.Київ.

Як вказано судом першої інстанції, у ході судового розгляду не було надано суду жодного доказу того що позивач фактично проживає у м.Києві або має там майно, що надавало б право відповідачу вчиняти виконавчі дії. Також при зверненні з апеляційною скаргою апелянтом не надано таких доказів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для відкриття виконавчого провадження за відповідним територіальним округом може бути, зокрема, проживання/перебування боржника - фізичної особи, на вказаній території.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року в адміністративній справі № 380/9335/20 сформований правовий висновок у подібних правовідносинах, який є обов`язковим до застосування судами нижчих інстанцій в силу приписів КАС України.

Щодо відсутності у чинному законодавстві вимог щодо здійснення виконавчого провадження виключно за місцем реєстрації боржника, то Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду звернув увагу на таке.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна (частина перша статті 24 Закону). Водночас визначення місця проживання та місця перебування наведено у Законі №1382-IV, відповідно до якого місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Виходячи з приписів статті 6 Закону №1382-IV, місце проживання підлягає обов`язковій реєстрації, тобто Закон №1382-IV пов`язує місце проживання особи насамперед із зареєстрованим місцем проживання. Таким чином, факт реєстрації особою свого місця проживання безумовно свідчить про те, що особа обрала певну адресу місцем свого проживання. Законом не заборонено особі мати декілька місць проживання, але у будь-якому випадку адреса, зареєстрована особою у встановленому порядку, виходячи з положень частини десятої статті 6 Закону, є офіційною адресою, а отже, особа правомірно очікує, що за цією адресою з нею буде вестися офіційне листування, а також вчинятимуться й інші юридичні дії, що пов`язані з місцем її проживання.

Отже, відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі, до якого належить зареєстрована адреса місця проживання боржника, відповідатиме принципу юридичної визначеності, вимогам, установленим частиною другою статті 2 КАС України та вимогам статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому касаційний суд звернув увагу на те, що частина друга статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення приватним виконавцем з фактичним місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у частині першій статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується місця проживання боржника, яке незареєстроване у встановленому законом порядку, Верховний Суд виходив з того, що таке місце проживання боржника, в силу відсутності в нього офіційного характеру, має бути повідомлено самим боржником (що відповідатиме принципу вільного вибору місця проживання, встановленому Законом №1382-IV) або підтверджено належним чином з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин, оскільки просте зазначення будь-якої адреси без перевірки відповідних обставин не робить цю адресу саме адресою місця проживання особи у розумінні Закону №1382-IV.

Аналізуючи положення статей 9, 18 Закону №1404-VІІІ, положення статті 27 Закону №1403-VIII, а також положення Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5942-VI, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про те, що виконавець має реальну можливість перевірити місце знаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Такі дії відповідатимуть вимогам частини другої статті 2 КАС України, яких приватний виконавець має дотримуватись.

Відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права, законності, незалежності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, диспозитивності, гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та кореспондуються з положеннями частини другої статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

В іншому випадку, не з`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо).

Верховний Суд наголосив, що відсутність прямої вказівки в Законі України «Про виконавче провадження» на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд також звернув увагу на положення пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIIІ, відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Верховний Суд констатував, що надання триденного терміну для вирішення питання щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання спрямоване саме на необхідність перевірки органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, зокрема і відповідності зареєстрованого місця проживання боржника - фізичної особи адресі боржника, вказаної у виконавчому документі, і належності такого зареєстрованого місця проживання виконавчому округу, на який поширюються повноваження приватного виконавця.

Суд касаційної інстанції підсумував, що саме лише зазначення місця проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою.

Таким чином, з урахуванням наведеного, визначення місця виконання виконавчого документа щодо ОСОБА_1 має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання.

З огляду на те, що місце реєстрації позивача (боржника) не належить до виконавчого округу приватного виконавця Клименка Р.В., колегія суддів дійшла висновку, що відповідач прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі, а відтак постанова про відкриття виконавчого провадежння підлягає скасуванню.

Як наслідок всі інші постанови у виконавчому провадженні, прийняті після його неправомірного відкриття, також носять протиправний характер та підлягають скасуванню.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.