Справа № 440/7497/21
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7497/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /далі - відповідач-1, ГУ ПФУ в Полтавській області/ про:

- визнання незаконними та скасування рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах при Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28 травня 2021 року №60 про відмову в підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року, як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах, та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах № 99 від 26 квітня 2021 року;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи трактористом з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20 квітня 2021 року з часу подачі заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /а.с. 1-3/.

Позов обґрунтований тим, що 20 квітня 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про підтвердження стажу роботи з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року та призначення пенсії за віком. Рішенням органу Пенсійного фонду України №99 від 26 квітня 2021 року визначено, що страховий стаж позивача становить 34 роки 10 місяців 15 днів, а пільговий стаж відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 18 років 08 місяців 00 днів; до стажу не зараховано період роботи з 30 червня 1984 року по 30 грудня 1986 року в колгоспі "Ульянова" у зв`язку з порушенням пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, а саме: дата звільнення не відповідає даті наказу про звільнення та одночасно в трудовій книжці відсутні відомості про встановлений та відпрацьований мінімум трудоднів, тоді як уточнюючу довідку заявник не надав. Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати розгляду заяви №60 від 28 травня 2021 року відмовлено позивачу у підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року на підставі відсутності відомостей про роботу на посаді тракториста-машиніста, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відсутності даних про оплату праці з 01 грудня 1988 року по 28 лютого 1989 року, з 01 квітня 2000 року по 30 квітня 2000 року та з 01 січня 2001 року по 19 квітня 2002 року. З вказаними рішеннями позивач не погоджується, оскільки вважає, що наявний стаж роботи підтверджується копією його трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 05 липня 1984 року, трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01 січня 1987 року, архівними довідками Лубенського районного трудового архіву №01-14/Б-64 від 18 лютого 2021 року, №01-14/Б-73 від 04 березня 2021 року, архівною довідкою Архівного відділу Лубенської районної державної адміністрації №07-03/Б-07 від 25 лютого 2021 року, архівним витягом Архівного відділу Лубенської районної державної адміністрації №07-01/Б-13 від 25 лютого 2021 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач-1 позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 30-32/ зазначив, що 20 квітня 2020 року позивач звернувся із заявою про підтвердження стажу роботи з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року та призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої та доданих до неї документів відповідачем-1 обґрунтовано прийнято рішення №60 від 28 травня 2021 року про відмову позивачу у підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року на підставі відсутності відомостей про роботу на посаді тракториста-машиніста, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відсутності даних про оплату праці з 01 грудня 1988 року по 28 лютого 1989 року, з 01 квітня 2000 року по 30 квітня 2000 року та з 01 січня 2001 року по 19 квітня 2002 року. Рішення №99 від 26 квітня 2021 року прийнято Торецьким об`єднанням управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, а тому Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області об`єктивно позбавлене можливості надати відзив на позовну заяву у частині позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення №99 від 26 квітня 2021 року. Крім того, відповідачем-1 у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про заміну первісного відповідача належним - Торецьким об`єднанням управлінням Пенсійного фонду України Донецької області.

У відповіді на відзив /а.с.67/ позивач зазначив, що він звернувся із заявою про зарахування йому стажу до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, а тому належним відповідачем є саме таке управління.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про заміну первісного відповідача належним відповідачем, залучено до участі у справі №440/7497/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання незаконними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії в якості другого відповідача - Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області /далі - відповідач-2/ та розгляд справи розпочато спочатку.

Відповідач-2 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області 17 травня 1997 року /а.с. 4/.

Відповідно до записів в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 від 05 липня 1984 року /а.с.43-47/ ОСОБА_1 :

- з 30 червня 1984 року прийнятий до членів колгоспу імені Ульянова та на роботу в тракторну бригаду №1;

- 30 грудня 1986 року звільнений з членів імені Ульянова та з роботи;

- з 03 жовтня 1988 року прийнятий на роботу механізатором в члени колгоспу імені Ульянова;

- з 14 листопада 1992 року колгосп ім. Ульянова реорганізовано в Колективне сільськогосподарське підприємство «Промінь» та ОСОБА_1 прийнятий в члени КСП «Промінь»;

- з 04 березня 1997 року КСП «Промінь» реорганізовано в Приватно-пайове об`єднання «Промінь» та ОСОБА_1 прийнятий в члени ППО «Промінь»;

- 19 квітня 2002 року звільнений з членів ППО «Промінь».

Відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_4 від 04 листопада 1984 року /а.с. 7/ ОСОБА_1 проходив дійсну строкову службу в Збройних Силах з 23 листопада 1984 року по 01 листопада 1986 року.

Відповідно до розрахунку стажу ОСОБА_1 для визначення права на пенсію за віком згідно Закону № 1058-IV /а.с. 64-65/ до страхового стажу позивача враховано стаж його роботи - 34 роки 10 місяців 15 днів, а саме: з 23 листопада 1984 року по 01 листопада 1986 року - військова служба, з 01 січня 1987 року по 02 жовтня 1988 року, з 03 жовтня 1988 року по 14 листопада 1992 року - робота в колгоспі з 1966р., з 15 листопада 1992 року по 19 квітня 2002 року, з 01 травня 2002 року по 31 грудня 2020 року - робота трактористом-машиністом с/г.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 20 квітня 2021 року про підтвердження стажу роботи з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року /а.с. 38-57/ та із заявою про призначення пенсії від 20 квітня 2021 року /а.с.58-59/.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 99 від 26 квітня 2021 року /а.с. 66/ відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з тих підстав, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 34 роки 10 місяців 15 днів, пільговий стаж роботи відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 18 років 08 місяців 00 днів; до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи з 30 червня 1984 року по 30 грудня 1986 року в колгоспі імені Ульянова у зв`язку з порушенням пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, а саме: дата звільнення не відповідає даті наказу про звільнення та одночасно в трудовій книжці відсутні відомості про встановлений та відпрацьований мінімум трудоднів, а уточнюючу довідку заявник не надав.

Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянуто заяву ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи для підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, та прийнято рішення про результати розгляду заяви №60 від 28 травня 2021 року /а.с. 35/, яким відмовлено ОСОБА_1 у підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року з підстави відсутності відомостей про роботу на посаді тракториста-машиніста, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відсутності даних про оплату праці з 01 грудня 1988 року по 28 лютого 1989 року, з 01 квітня 2000 року по 30 квітня 2000 року та з 01 січня 2001 року по 19 квітня 2002 року.

Не погодившись з вказаними рішеннями відповідачів № 99 від 26 квітня 2021 року та №60 від 28 травня 2021 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті та які мають значення для правильного вирішення спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року /далі - Закон №1058-IV/.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Таким чином, для призначення пенсії за віком у період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року обов`язкова наявність двох умов: 1) досягнення особою пенсійного віку - 60 років; 2) наявність у такої особи страхового стажу не менше 28 років.

Водночас частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу, зокрема з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років.

Аналогічні положення передбачені пунктом "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII /далі - Закон № 1788-XII/, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема, з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років.

Зі змісту наведених норм слідує, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом третім частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пунктом "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста; безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства; досягнення відповідного віку - 55 років, а також наявність необхідного стажу з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Позивачу виповнилось 55 років - 25 січня 2021 року, що підтверджено його паспортом серії НОМЕР_3 /а.с. 4/, та із заявами про підтвердження стажу роботи та про призначення пенсії за віком позивач звернувся до відповідача-1 -20 квітня 2021 року.

Відповідно до розрахунку стажу ОСОБА_1 для визначення права на пенсію за віком згідно Закону № 1058-IV /а.с. 64-65/ до страхового стажу позивача враховано стаж його роботи - 34 роки 10 місяців 15 днів, а саме: з 23 листопада 1984 року по 01 листопада 1986 року - військова служба, з 01 січня 1987 року по 02 жовтня 1988 року, з 03 жовтня 1988 року по 14 листопада 1992 року - робота в колгоспі з 1966р., з 15 листопада 1992 року по 19 квітня 2002 року, з 01 травня 2002 року по 31 грудня 2020 року - робота трактористом-машиністом с/г.

Таким чином, на момент досягнення позивачем віку 55 років, передбаченого пунктом третім частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пунктом "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", позивач мав понад 34 роки страхового стажу.

Згідно оскаржуваного рішення № 99 від 26 квітня 2021 року страховий стаж позивача становить 34 років 10 місяців 15 днів, а пільговий стаж - 18 років 08 місяців 00 днів.

Відповідно до вищевказаного розрахунку стажу пенсійним органом розраховано пільговий стаж позивача у період його роботи трактористом-машиністом у с/г з 01 травня 2002 року по 31 грудня 2020 року.

До страхового стажу позивача не враховано період його роботи з 30 червня 1984 року по 30 грудня 1986 року в тракторній бригаді №1 колгоспу ім. Ульянова (з нього період з 23 листопада 1984 року по 01 листопада 1986 року - військова служба), а відтак до страхового стажу позивача не враховано періоди з 30 червня 1984 року по 22 листопада 1984 року та з 02 листопада 1986 року по 30 грудня 1986 року.

До пільгового стажу роботи позивача не зараховано період його роботи на посаді тракториста колгоспу ім. Ульянова (реорганізованого в КСП «Промінь», в ППО «Промінь») з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року, оскільки відсутні відомості про роботу на посаді тракториста-машиніста, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення, та відсутні дані про оплату праці з 01 грудня 1988 року по 28 лютого 1989 року, з 01 квітня 2000 року по 30 квітня 2000 року та з 01 січня 2001 року по 19 квітня 2002 року.

Надаючи оцінку підставам неврахування до страхового стажу позивача періодів його роботи у тракторній бригаді №1 колгоспі ім. Ульянова з 30 червня 1984 року по 22 листопада 1984 року та з 02 листопада 1986 року по 30 грудня 1986 року, суд виходить з наступного.

Зі змісту оскаржуваного рішення № 99 від 26 квітня 2021 року вбачається, що підставою неврахування такого періоду є порушення пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, а саме: дата звільнення не відповідає даті наказу про звільнення та одночасно в трудовій книжці відсутні відомості про встановлений та відпрацьований мінімум трудоднів, а уточнюючу довідку заявник не надав.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами першою - третьою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з частинами першою та другою статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Статтею 62 цього Закону визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2.2 та 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162, заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. У трудову книжку вносяться, зокрема відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою записи про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 та 6 Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

У трудову книжку колгоспника вносяться, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання.

Всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Згідно із зразком трудової книжки колгоспника, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310, у трудовій книжці колгоспника зазначається в розділі V відомості про трудову участь в загальному господарстві, зокрема прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві та причини невиконання такого річного мінімуму.

Отже, за аналізу наведених норм слідує, що трудова книжка, в якій містяться всі необхідні та точні записи про періоди роботи, є основним документом, що підтверджує стаж роботи. За наявності такої трудової книжки підтверджувати трудовий стаж іншими документами законодавством не вимагається.

Відповідно до записів в трудовій книжці колгоспника позивача серії НОМЕР_1 від 05 липня 1984 року /а.с.43-47/ у графах "Членство в колгоспі" та "Відомості про роботу" зазначено дату його звільнення з роботи та з членів колгоспу 30.12.1986», а також зазначено дату наказу №7 про таке звільнення « 28.07.1989». Також у графі "Трудова участь в громадському господарстві" не зазначено відомостей про прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві та виконання позивачем річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Водночас Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, викладену, зокрема, у постанові від 28 лютого 2018 року № 428/7863/17, про те, що певні недоліки в заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162, та Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310, повноваження щодо заповнення трудової книжки та трудової книжки колгоспника покладено на роботодавця.

Таким чином, невідповідність дати звільнення позивача « 30 грудня 1986 року» даті наказу про звільнення « 28 липня 1989 року» та не зазначення в трудовій книжці відомостей про встановлений та відпрацьований мінімум трудоднів за 1984-1986 роки не може бути підставою для неврахування періодів роботи позивача у тракторній бригаді №1 колгоспі ім. Ульянова з 30 червня 1984 року по 22 листопада 1984 року та з 02 листопада 1986 року по 30 грудня 1986 року до його страхового стажу.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за N 110, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Оскільки відповідні записи в трудовій книжці колгоспника щодо періоду роботи позивача з 30 червня 1984 року по 30 грудня 1986 року в тракторній бригаді №1 колгоспу ім. Ульянова вчинені до набрання чинності пунктом 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за N 110, суд вважає безпідставним посилання відповідача-1 на вказаний пункт як на підставу неврахування спірних періодів роботи позивача з 30 червня 1984 року по 22 листопада 1984 року та з 02 листопада 1986 року по 30 грудня 1986 року до його страхового стажу.

Враховуючи вищевикладене, періоди з 30 червня 1984 року по 22 листопада 1984 року та з 02 листопада 1986 року по 30 грудня 1986 року мають бути враховані при обчисленні страхового стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за віком, а тому рішення про відмову у призначенні пенсії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 99 від 26 квітня 2021 року у відповідній частині щодо неврахування таких періодів роботи до страхового стажу позивача є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку підставам неврахування до пільгового стажу періоду роботи позивача у колгоспі ім. Ульянова (реорганізованого в КСП «Промінь», в ППО «Промінь») з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 /далі - Порядок № 637/, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться відомості стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, передбачений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (далі - Порядок № 18-1).

За приписами пунктів 2 та 3 Порядку №18-1 дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали, зокрема на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).

Пунктами 11 та 14 Порядку № 18-1 передбачено, що із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу. Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються: документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); трудова книжка; документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема: довідка про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати. Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, заявник (його представник) подає трудову книжку та зазначає у заяві дані про свідків (не менше двох), які знають заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у тому числі в колгоспі) і мають документи про свою роботу за період, щодо якого вони підтверджуватимуть роботу заявника. Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.

Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7 про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства, відповідно до статті 13 (пункт «в») Закону України «Про пенсійне забезпечення» правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються машиністи-трактористи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства.

До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва.

Так, відповідно до посвідчення тракториста-машиніста другого класу серії НОМЕР_5 від 24 квітня 1989 року /а.с. 6/ ОСОБА_1 має право працювати на тракторах всіх марок, на комбайнах всіх марок та інших складних сільськогосподарських машин, що перебувають в господарстві, та водити транспортні трактори та тракторні потяги.

Дослідивши трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_1 від 05 липня 1984 року та його трудову книжку серії НОМЕР_2 від 01 січня 1987 року /а.с. 48/, судом встановлено, що такі книжки містять всі необхідні записи про відповідний період роботи позивача з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року на посаді механізатора колгоспі ім. Ульянова (з 14 липня 1992 року реорганізованого в КСП «Промінь», а з 04 березня 1997 року - в ППО «Промінь») та не містять будь-яких відміток про те, що позивач, будучи членом колгоспу, не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві. При цьому ці записи не містять перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали їх суть чи перекручували їх зміст, та виконані акуратно, чорнилом, завірені підписом уповноваженої особи та печаткою підприємства.

Також судовим розглядом встановлено, що відповідно до архівної довідки Лубенського районного трудового архіву №01-14/Б-64 від 18 лютого 2021 року /а.с. 49/ у книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспника Приватно-пайового об`єднання «Промінь» (КСП «Промінь», колгоспу імені Ульянова) значиться, що ОСОБА_1 (з 03 жовтня 1988 року прийнятий механізатором в тр. бр.), зокрема з 03 жовтня 1988 року по 2002 рік відпрацював вихододні та щороку виконував встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві, крім 1988 року (бо прийнятий лише з 03 жовтня 1988 року) та 1989 року. При цьому розмір встановленого мінімуму вихододнів на 1997-2002 роки не зазначено в архівних документах.

Архівною довідкою Лубенського районного трудового архіву №01-14/Б-73 від 04 березня 2021 року /а.с. 50/ підтверджено нарахування ОСОБА_1 заробітної плати за період роботи з жовтня 1988 року по грудень 2000 року.

Листом Архівного сектору Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області №07-03/Б-97 від 13 квітня 2021 року /а.с. 51/ повідомлено, що відомості по нарахуванню заробітної плати працівникам тракторної бригади ППО «Промінь» за 2001 - 2002 року на зберігання до архівного сектору не надходили, а тому надати відомості про заробітну плату ОСОБА_1 за вказаний період архівний сектор не має можливості.

Архівним витягом Архівного відділу Лубенської районної державної адміністрації №07-01/Б-13 від 25 лютого 2021 року /а.с. 53-55/ підтверджено перебування ОСОБА_1 на посаді механізатора тракторної бригади колгоспу ім. Ульянова (реорганізованого в КСП «Промінь», в ППО «Промінь»), а також повідомлено, що відомостей про ОСОБА_1 щодо переведення на іншу роботу, роботу з неповним робочим днем та надання відпусток без збереження заробітної плати у протоколах засідань правління і загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Ульянова, протоколах засідань правління загальних зборів уповноважених членів колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» та протоколах засідань правління, координаційної ради і зборів уповноважених членів приватно-пайового об`єднання «Промінь» за 1984 -2002 роки не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивачем надано до заяв про підтвердження пільгового стажу роботи та призначення пенсії за віком на пільгових умовах необхідні документи, які підтверджують період його роботи у колгоспі ім. Ульянова (реорганізованого в КСП «Промінь», в ППО «Промінь») з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року.

Довід відповідача-1 про те, що спірний період неможливо зарахувати до пільгового стажу позивача, оскільки відсутні відомості про роботу на посаді тракториста-машиніста, суд вважає необґрунтованим, оскільки в трудових книжках та архівних довідках позивач значиться механізатором та термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Враховуючи вищевикладене, період з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року має бути врахований при обчисленні страхового стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року пільговий стаж позивача становить понад 20 років (18 років 08 місяців 00 днів (що були враховані відповідачами) + понад 13 років 06 місяців).

З огляду на викладене, рішення про результати розгляду заяви Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області №60 від 28 травня 2021 року є протиправними та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладені висновки суду, позивачем дотримані умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачених пунктом третім частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пунктом "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме: виконання робіт на посаді тракториста-машиніста; безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства; досягнення відповідного віку - 55 років, а також наявність необхідного стажу з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, а тому позивач набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах

Статтею 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернувся із заявами про підтвердження стажу та призначення пенсії від 20 квітня 2021 року не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку (досягнув 55 років - 25 січня 2021 року, встановленого пунктом третім частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пунктом "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", то він має право на призначення пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 26 січня 2021 року.

Суд зауважує, що умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права сформульовано в постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а.

При цьому суд враховує ту обставину, що в силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16 грудня 2020 року №25-1) /далі - Порядку №22-1/, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З огляду на те, що у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, є Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, то саме цей орган і має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладений висновок суду про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд вважає за можливе відповідно до частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідачів зарахувати до страхового стажу позивача періоди його роботи у тракторній бригаді №1 колгоспі ім. Ульянова з 30 червня 1984 року по 22 листопада 1984 року та з 02 листопада 1986 року по 30 грудня 1986 року та зарахувати до пільгового стажу позивача період його роботи в колгоспі ім. Ульянова (реорганізованого в КСП «Промінь», в ППО «Промінь») з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року. Крім того, наявні підстави для зобов`язання відповідача-2 призначити позивачу пенсію за віком відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 26 січня 2021 року.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією АТ "Полтава-банк" №05-10688175/С від 03 липня 2021 року /а.с. 16/. Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягають витрати зі сплати судового збору в загальній сумі 908,00 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог до кожного відповідача в сумі по 454,00 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) та Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Маяковського, буд. 2А, м. Торецьк, Донецька область, 85200, ідентифікаційний код 42170475) про визнання незаконними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 99 від 26 квітня 2021 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду заяви Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області №60 від 28 травня 2021 року.

Зобов`язати Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи у колгоспі ім. Ульянова (реорганізованого в КСП «Промінь», в ППО «Промінь») з 03 жовтня 1988 року по 19 квітня 2002 року.

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи в тракторній бригаді №1 колгоспі ім. Ульянова з 30 червня 1984 року по 22 листопада 1984 року та з 02 листопада 1986 року по 30 грудня 1986 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 26 січня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк