Справа № 540/4129/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/4129/20

Головуючий в І інстанції: Варняк С.О.

Дата та місце ухвалення рішення: 24.02.2021 р.

м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.
судді Стас Л.В.
судді Турецької І.О.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського міського голови Херсонського району Херсонської області Колихаєва Ігоря Вікторовича про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Херсонського міського голови Херсонського району Херсонської області Колихаєва І.В. про визнання протиправною відмови у наданні інформації та документів на депутатське звернення від 30.11.2020 року № 1-20; зобов`язання Херсонського міського голову Колихаєва І.В. надати інформацію та документи на депутатське звернення від 30.11.2020 року № 1-20.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.11.2020 року він звернувся до Херсонського міського голови Херсонського району Херсонської області Колихаєва І.В. з депутатським зверненням стосовно надання інформації та документів за період 2016-2020 років, однак листом від 10.12.2020 року № 3-4-4 у задоволенні його запиту було відмовлено, з посиланням на те, що він не має ознак депутатського звернення, а інформація яка в ньому запитується не стосується його діяльності як депутата міської ради.

Не погоджуючись з вказаною відмовою Херсонського міського голови у наданні інформації та документів на депутатське звернення, позивач подав даний адміністративний позов, посилаючись на те, що запитувана ним інформація має безпосереднє відношення до здійснюваних ним повноважень депутата місцевої ради, оскільки стосується розпорядження житловим фондом міста, ефективного використання бюджетних коштів територіальної громади.

З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач, відмовляючи у наданні запитуваних ним згідно депутатського звернення документів, порушив вимоги чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що Закон України «Про статус депутатів місцевих рад» надає йому право на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій із депутатськими зверненнями та запитами, та зобов`язує вказаних суб`єктів у встановленому законом порядку здійснювати розгляд вказаних запитів та звернень та надавати запитувану у них інформацію та документи.

Апелянт зазначає, що вказаний обов`язок відповідачем виконаний не був без наявності будь-яких законодавчих підстав.

Апелянт не погодився з висновком суду першої інстанції стосовно правомірності відмови відповідача у наданні запитуваної інформації з огляду на те, що депутатське звернення стосувалось інформації та документів за період 2016-2020 років, тобто за період до початку набуття позивачем депутатських повноважень. Заперечуючи проти вказаного висновку, апелянт вказав, що жодний з чинних нормативно-правових актів не містить обмеження права депутата місцевої ради на отримання інформації з питань місцевого самоврядування, що виникла до набуття ним повноважень депутата.

Позивач зазначив, що Закон України «Про статус депутатів місцевих рад» наділяє його, як депутата, всією повнотою прав, необхідною для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів. При цьому, на його думку, підставою депутатського звернення є виникнення у депутата питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, яка не обмежується виключно розглядом звернень, заяв та доручень виборців окремого виборчого округу про вжиття заходів щодо захисту їх інтересів або про порушення прав та обов`язків виборців, а включає в себе також участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Апелянт посилався на те, що його депутатське звернення було направлене на отримання інформації, яка стосується місцевого самоврядування, а саме, розпорядження житловим фондом міста, ефективного використання бюджетних коштів територіальної громади, тобто в межах наданих йому повноважень, наданих Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», а тому відповідач був зобов`язаний у десятиденний строк надати інформацію та документи, на отримання яких було направлене депутатське звернення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є депутатом Херсонської міської ради Херсонського району Херсонської області VIII скликання, що підтверджується посвідченням № 30.

30.11.2020 року позивач звернувся до Херсонського міського голови Херсонського району Херсонської області Ігоря Колихаєва з депутатським зверненням № 1-20, в якому просив надати доручення керівникам відповідних виконавчих органів Херсонської міської ради щодо надання наступної інформації за період роботи 2016-2020 роки :

1. Управлінню обліку, розподілу та приватизацію житла (Я. Дика):

- протоколи комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Херсонської міської ради щодо укладання договорів найму житлового приміщення на підставі рішень суду про визнання за особою права користування житлом, визнання особою членом родини наймача;

- інформацію щодо рішень про приватизацію житла, яким передували судові рішення про визнання за особою права користування житлом (адреса приватизованого житла, номер судової справи);

- інформацію щодо наданого житла позачергово, першочергово та за чергою з житлового фонду міста (зазначивши особу, якій надано житло, тип житла: квартира чи кімната у гуртожитку).

2. Юридичному відділу Херсонської міської ради (А. Щербина):

- інформацію про кількість судових справ до виконавчого комітету Херсонської міської ради предметом яких було визнання права користування житловим приміщенням та/або зобов`язання укласти договір найму житла.

Також позивач просив повідомити скільки з цих справ прийнято судових рішень на користь позивача, чи були ці житлові приміщення у подальшому приватизовані та надати копії судових рішень по вказаним судовим справам.

- інформацію про судові справи, які перебували у провадженні юридичного відділу про визнання незаконними розпоряджень міського голови про звільнення, поновлення на посаді, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, а саме, номер судової справи, дата прийняття рішення, чи задоволені вимоги позивача, стан виконання рішення. Суму коштів виплачену з місцевого бюджету за час вимушеного прогулу незаконно звільненим особам.

- надати інформацію, чи візувалися розпорядження міського голови, визнані у подальшому судом незаконними, начальником юридичного відділу Херсонської міської ради А. Щербиною.

- інформацію про судові справи, за результатом розгляду яких прийняті рішення про визнання незаконними розпорядження міського голови, рішення Херсонської міської ради та її виконавчого комітету, у тому числі по судовим справам з земельних відносин (номери судових справ, предмет спору, винесене рішення), а також інформацію щодо візування проектів скасованих судом актів органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб начальником юридичного відділу А. Щербиною.

- інформацію про суму судових витрат стягнуту з Херсонської міської ради та виконавчих органів на користь позивачів по судовим справам.

- чи проводилися службові перевірки або службові розслідування з метою встановлення осіб, винних у прийнятті незаконних розпоряджень міського голови, рішень Херсонської міської ради та її виконавчого комітету. Чи подавалися позовні заяви про відшкодування шкоди, нанесеній територіальній громаді міста до осіб, винних у прийнятті незаконних розпоряджень, рішень.

- чи отримував начальник юридичного відділу А. Щербина премії по результатам місяця, в якому рішенням суду було визнано незаконним та скасовано розпорядження міського голови, рішення Херсонської міської ради, її виконавчого комітету.

3. Відділу кадрової роботи та з питань служби в органах місцевого самоврядування (Н. Лисенко):

- інформацію про виконавця розпоряджень міського голови про звільнення з посад, які у подальшому були визнанні судом незаконними.

Листом від 10.12.2020 року № 3-4-4 за підписом міського голови, позивачу було відмовлено у задоволенні депутатського звернення з посиланням на те, що його лист не має ознак депутатського звернення, а інформація, яка в ньому запитується не стосується діяльності як депутата міської ради.

Не погоджуючись з вказаною відмовою у задоволенні його депутатського звернення, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін по справі, колегія суддів зазначає наступне.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради визначає Закон України «Про статус депутатів місцевих рад» (далі Закон № 93-IV), який також встановлює гарантії депутатської діяльності.

Статтею 2 Закону № 93-IV визначено, що депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Згідно ст. 3 Закону № 93-IV депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування.

Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону № 93-IV, при здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має право, зокрема, на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання.

Статтею 13 Закону № 93-IV закріплено, що депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк.

Якщо депутатське звернення з об`єктивних причин не може бути розглянуто у встановлений строк, депутату місцевої ради зобов`язані письмово повідомити про це з обґрунтуванням мотивів необхідності продовження строку розгляду.

Статтею 14 Закону № 93-IV передбачено право депутата місцевої ради на невідкладний прийом та на одержання необхідної інформації. Частиною 2 цієї статті встановлено, що посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, на звернення депутата місцевої ради надають йому довідкові матеріали та іншу інформацію, необхідні для здійснення депутатських повноважень.

Відповідно до ст. 30 Закону № 93-IV місцеві ради та їх органи забезпечують необхідні умови для ефективного здійснення депутатами місцевих рад їх повноважень. Рада та її органи сприяють депутатам місцевих рад в їх діяльності шляхом створення відповідних умов, забезпечення депутатів документами, довідково-інформаційними та іншими матеріалами, необхідними для ефективного здійснення депутатських повноважень, організовують вивчення депутатами місцевих рад законодавства, досвіду роботи рад.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що запитувана позивачем інформація та документи стосувались періоду 2016-2020 років, тобто періоду, який передує початку набуття ОСОБА_1 депутатських повноважень. Крім того, суд посилався на те, що позивачем не надано будь-яких звернень, заяв чи доручень виборців виборчого округу позивача, які б слугували підставою для направлення депутатського звернення. Також суд вказав на те, що позивач не скористався повнотою наданих йому повноважень, зокрема, правом внести депутатський запит відповідно до ст. 22 Закону № 93-IV.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Чинним законодавством України, з урахуванням правового статусу депутата місцевої ради, визначено певні особливості його статусу, як учасника інформаційних відносин. Порядок надання депутату місцевої ради інформації, необхідної для здійснення ним своїх повноважень, детально унормований чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про статус депутатів місцевих рад».

До обов`язків депутата місцевої ради у виборчому окрузі, згідно ст. 10 зазначеного вище Закону віднесено підтримання зв`язку з виборцями, місцевою організацією політичної партії, яка висунула його кандидатом у депутати місцевої ради, відповідною територіальною громадою, а також громадськими організаціями, трудовими колективами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, органами місцевого самоврядування, місцевими органами виконавчої влади, розташованими на відповідній території; вивчення потреб територіальної громади, взяття безпосередньої участі у їх вирішенні.

Взаємовідносини депутата з виборцями передбачають постійну підтримку зв`язків з ними у порядку, встановленому законом, розгляд звернень виборців, а також підприємств, установ, організацій, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, вжиття заходів для реалізації їх пропозицій і законних вимог.

З огляду на вказані положення чинного законодавства, механізмом реалізації наданих депутату місцевої ради повноважень, є зокрема, право на депутатське звернення, депутатський запит. Такі звернення можуть бути зумовлені скаргами та заявами виборців, а також стосуватися інших питань депутатської діяльності, які ініціюються депутатом.

В свою чергу, право депутата на депутатське звернення не є абсолютним. Принцип реалізації цього права полягає в тому, що викладені в депутатському зверненні пропозиції, вказівки та вимоги повинні відповідати Конституції та законам України, вони можуть стосуватися лише питань, пов`язаних саме з депутатською діяльністю. При цьому, слід зазначити, що коло питань, які стосуються депутатської діяльності, чинним законодавством не окреслено і випливає з кола тих повноважень, що надані депутатові законодавством.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що депутати місцевих рад при виконанні ними депутатських повноважень не можуть бути суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації, з огляду на положення ст. 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно з якими цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а тому до відносин зі збирання ними інформації, у тому числі надсилання та розгляду депутатських запитів, депутатських звернень, необхідно застосовувати саме відповідні положення Закону України від 11 липня 2002 року № 93-IV "Про статус депутатів місцевих рад". Таким чином, отримання депутатом місцевої ради необхідної для здійснення його повноважень інформації та документів здійснюється саме шляхом надсилання депутатських звернень та депутатських запитів до відповідних суб`єктів.

Як вбачається з матеріалів справи позивач реалізував надане йому право на отримання інформації шляхом направлення Херсонському міському голові депутатського звернення, в якому викладено вимогу на отримання документів та відомостей, які стосуються житлових питань, судових рішень за різними категоріями справ, які стосувались законності розпорядчих документів ради та її посадової особи, зокрема, судових справ щодо визнання незаконними розпоряджень міського голови з різноманітних питань, преміювання начальника юридичного відділу міської ради, візування розпоряджень про звільнення з посад, інформації щодо проведення стягнутих з місцевого бюджет коштів на виконання судових рішень про визнання незаконними розпорядчих документів тощо.

Позивач вказував на те, що його депутатське звернення було направлене з метою отримання інформації, яка стосується місцевого самоврядування, а саме, розпорядження житловим фондом міста, ефективним використанням бюджетних коштів територіальної громади.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що депутатське звернення було подано в межах повноважень наданих депутатові місцевої ради Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», оскільки стосувалось питань віднесених до компетенції органів місцевого самоврядування та діяльності виконавчих органів місцевої ради, їх посадових та службових осіб.

При цьому, колегія суддів вважає, що посилання відповідача та суду першої інстанції на те, що запитувана позивачем інформація стосується періоду, який передував даті набуття позивачем повноважень депутата місцевої ради, що, як вважав відповідач, свідчить про те, що запитувана інформація не стосується здійснення ним діяльності як депутата, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки право на отримання інформації не може ставитись у залежність від часових рамок. Законами України не обмежено право депутата отримувати лише ту інформацію, яка створена після набуття ним повноважень депутата місцевої ради. Вирішальним у даному випадку є питання пов`язаності такої інформації із виконанням повноважень депутата місцевої ради, у зв`язку з чим необхідним є дослідження питання якого роду запитувана інформація (чи має вона ознаки приватного інтересу чи стосується питань діяльності територіальної громади, зокрема, і місцевої ради та її посадових та службових осіб, як її представницького органу).

В даному випадку відсутні будь-які об`єктивні підстави вважати, що запитувана позивачем інформація не пов`язана з його діяльністю як депутата місцевої ради.

Посилання суду першої інстанції на відсутність будь-яких звернень, заяв чи доручень виборців виборчого округу, які б свідчили, що депутатське звернення позивача пов`язане саме із вирішенням викладених у них питань, колегія суддів також вважає безпідставним, оскільки, як зазначалось вище, необхідність подання депутатського звернення може бути обумовлена не лише скаргами та заявами виборців, а також стосуватися інших питань депутатської діяльності, які ініціюються депутатом.

Безпідставним, на думку колегії суддів, є також твердження про те, що позивач не скористався повнотою наданих йому повноважень, зокрема, правом внести депутатський запит відповідно до ст. 22 Закону № 93-IV, яка передбачає, що депутатський запит може бути внесений депутатом місцевої ради або групою депутатів попередньо або на пленарному засіданні ради у письмовій чи усній формі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що внесення депутатського запиту відповідно до статті 22 цього Закону у разі, якщо депутат місцевої ради не задоволений результатами розгляду свого звернення або якщо місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, ухиляються від вирішення порушеного у зверненні питання, є правом депутата місцевої ради, яке він реалізує на власний розсуд.

При цьому, не реалізація депутатом вказаного права не може бути підставою для позбавлення його гарантованого Конституцією України права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування чи його посадової чи службової особи до суду.

З огляду на все вище викладене, враховуючи не доведення відповідачем правомірності своєї відмови у наданні інформації та документів на депутатське звернення ОСОБА_1 від 30.11.2020 року № 1-20, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання такої відмови протиправною.

В свою чергу, у поданому позові ОСОБА_1 просив зобов`язати Херсонського міського голову Колихаєва І.В. надати інформацію та документи на депутатське звернення від 30.11.2020 року № 1-20.

Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В свою чергу, відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В даному випадку відповідач не розглядав по суті депутатське звернення ОСОБА_1 , зокрема, не досліджував питання щодо наявності у розпорядженні виконавчих органів міської ради запитуваної позивачем інформації і документів та можливості у зв`язку із цим їх надання позивачеві на його депутатське звернення, а тому колегія суддів приходить до висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути депутатське звернення ОСОБА_1 від 30.11.2020 року № 1-20 та надати відповідь у порядку та строки передбачені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» з урахуванням висновків, викладених у даній постанові апеляційного суду.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, доводам сторін по справі, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що постановлене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню на підставі ст. 317 КАС України, з ухваленням нового рішення, про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи в апеляційному порядку питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1681,60 грн., а при зверненні з апеляційною скаргою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1261,20 грн., загальна сума 2942,80 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами: квитанцією № МР_АВО70987DEP_17076598 від18.12.2020 року на суму 1681,60 грн. та квитанції № 1-114ЗК від 12.07.2021 року на суму 1261,20 грн.

З огляду на те, що позивачем було пред`явлено дві позовні вимоги немайнового характеру, одна з яких є похідною від іншої, та враховуючи фактичне задоволення судом апеляційної інстанції основної вимоги немайнового характеру та часткове задоволення похідної від неї вимоги, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Херсонської міської ради підлягає вся сума судового збору, сплачена ним при зверненні до судів першої та апеляційної інстанції в сумі 2942,80 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Херсонського міського голови Херсонського району Херсонської області Колихаєва Ігоря Вікторовича у наданні інформації та документів на депутатське звернення ОСОБА_1 від 30.11.2020 року № 1-20.

Зобов`язати Херсонського міського голову Колихаєва Ігоря Вікторовича повторно розглянути депутатське звернення ОСОБА_1 від 30.11.2020 року № 1-20 та надати відповідь у порядку та строки передбачені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» з урахуванням висновків, викладених у даній постанові апеляційного суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Херсонської міської ради (73000, Херсонська область, місто Херсон, проспект Ушакова, будинок 37, ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2942,80 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривні 80 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 23.09.2021 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька