Справа № 420/13691/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря с/з - Сініцина А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом приватного підприємства «Лакі Фенікс» (65012, м. Одеса, вул. Осипова, 37, офіс 551) до Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості № UA500490/2021/000021/2 від 06.07.2021 та картки відмови № UA500490/2021/000128 від 02.07.2021, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Лакі Фенікс» до Одеської митниці Держмитслужби, в якому позивач просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості № UА500490/2021/000021/2 від 06.07.2021.

Визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500490/2021/000128 від 02.07.2021.

Виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою митного оформлення товару декларантом подано митну декларацію № 500490/2021/200055, в якій митну вартість товару визначено за першим методом - за ціною договору. Відповідачем прийнято рішення № UА500490/2021/000021/2 від 06.07.2021 «Про коригування митної вартості товарів» та на підставі якого, видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500490/2021/000128 від 02.07.2021.

Позивач, вважаючи, що рішення про коригування митної вартості товарів № UА500490/2021/000021/2 від 06.07.2021 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UА500490/2021/000128 від 02.07.2021 є необґрунтованими, звернувся до суду з даним позовом.

Суд зауважує, що Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заяви чи клопотання від сторін.

01.09.2021 року від відповідача надійшла заява про продовження строку для подання відзиву

Процесуальні дії, вчинені судом.

Ухвалою суду від 11.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Обставини справи.

28.04.2016 між Приватним підприємством «Лакі Фенікс» (Україна), яке є Покупцем за контрактом (далі також - Позивач), та Компанією Yeris Semarik ve Turizm Sanayi А.S. (Туреччина), яка є Постачальником за контрактом, укладено зовнішньоекономічний Контракт №2804-16 (далі також - Контракт) про поставку непродовольчих промислових товарів (далі також - Продукція) відповідно до умов цього Контракту.

Пунктом 4.1. Контракту встановлено, що поставка Продукції здійснюється на умовах ЛСА, пункт поставки Кютах`я, Туреччина (Інкотермс 2010).

Згідно до п. 5.3. Контракту загальна вартість кожної певної партії Продукції, а також ціни за кожну одиницю партії Продукції вказуються у відповідних інвойсах.

Розділом 6 Контракту сторонами визначено умови оплати вартості поставленого товару.

Як зазначено у п. 6.1. Контракту, оплата здійснюється банківським переказом таким чином: передоплата у розмірі 50 % чергової партії Продукції здійснюється протягом 10 календарних днів із виставлення Постачальником Покупцю проформи на цю партію Продукції; остаточний платіж за цю партію Продукції здійснюється після повідомлення Постачальником Покупця електронною поштою про готовність даної партії Продукції до відвантаження Покупцю.

У відповідності до п. 7.4. Контракту після поставки кожної партії продукції Постачальник відправляє Покупцю експрес-доставкою таку документацію: інвойси (у 3-х примірниках); пакувальні аркуші (у 2-х примірниках); сертифікат походження продукції (в 1 примірнику).

Згідно до п. 7.6. Контракту приймання-передача продукції здійснюється: по кількості - згідно з товаросупроводжувальними документами; по якості - згідно з документами, що підтверджують якість Продукції.

На виконання умов контракту №2804-16 від 28.04.2016 на митну територію України відповідно до інвойсу № GРІ487 від 17.06.2021 та пакувального аркушу б/н від 17.06.2021 Позивачем до морського порту Одеса ввезено партію товару, вага нетто - 10937,4 кг, вага брутто - 11560 кг, фірма - виробник «Heris Seramik ve Turizm Sanayi A.S.», країна виробництва - Туреччина, з базисом поставки - FCA (пункт поставки Кютах`я, Туреччина) згідно до Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс 2010».

02.07.2021 до Одеської митниці Держмитслужби (далі також - Відповідач або митний орган) було подано електронну митну декларацію № 500490/2021/200055, в якій зазначена вартість товару - 25 1119,54 евро, що складає 816 955,26 грн., пакувальний аркуш б/н від 17.06.2021, рахунок-фактуру (інвойс) № GPI487 від 17.06.2021, коносамент № 2021/06/ЕХР/003800 від 01.07.2021, міжнародну автотранспортну накладну (CMR) № 6380 від 01.07.2021, навантажувальний документ (наряд) № 1572 від 22.06.2021, сертифікат про походження товару форми A (Certificate of origin form A) № D0489180 від 18.06.2021, платіжний документ про оплату товару № 1 від 07.06.2021; довідку про транспортні витрати № 23/06-1 від 23.06.2021, зовнішньоекономічний контракт №2804-16 від 28.04.2016 з Додатковою угодою № 6 від 19.08.2019 до даного Контракту, договір транспортної експедиції № UA-07/06/2021-1 від 07.06.2021, звіт про навантаження № 389571 від 01.07.2021, копія митної декларації країни експорту № 21410300ЕХ072128 від 18.06.2021 (копії цих документів додаються).

На підставі даних документів Позивачем було визначено митну вартість товару із застосуванням пункту 1 частини 1 статті 57 Митного кодексу України - за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідач не погодився з митною вартістю товару, визначеною Позивачем, оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500490/2021 /000128 від 02.07.2021 (далі - Картка відмови) та прийняв Рішення про коригування митної вартості № UА500490/2021/000021/2 від 06.07.2021 (далі - Рішення про коригування), яким підвищив митну загальну вартість товару, що імпортується Позивачем.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються процедури визначення митної вартості товарів та правомірності рішень відповідача щодо коригування митної вартості товару, котрий імпортується на митну територію України, та регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012р. №4495-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст.52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Як встановлено ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, Митним кодексом України передбачено, та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Частиною 2 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно зі ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що внаслідок такого коригування митна вартість товару збільшилась з 2,91 дол. США за 1 кг до 3,46 дол. США за 1 кг, що потягло донарахування мита на суму 16 495,17 грн. та ПДВ на суму 36 289,38 грн., а загалом - на суму 52 784,55 грн.

Згідно до частини 2 статті 190 Господарського кодексу України, вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Стаття 11 Закону України від 21.06.2012 № 5007Л/І «Про ціни і ціноутворення» визначає також, що вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Ціни, зазначені в поданій первісній митній декларації № 500490/2021/200055 від 02.07.2021 та супутніх документах, є вільними і погодженими сторонами договору, тобто Компанією Heris Seramik ve Turizm Sanayi A.S. (Постачальником) та ПП «Лакі Фенікс» (Покупцем), і не підлягають будь-якому державному регулюванню.

У графі 33 оскаржуваного Рішення про коригування Відповідач виклав обставини прийняття цього Рішення та джерела інформації, які використовувались митним органом для визначення нової митної вартості.

Проте оцінка Відповідачем цих обставин, що слугували підставою для коригування митної вартості товарів, була необ`єктивною, та не відповідала джерелам інформації, які знаходилися у розпорядженні митного органу, виходячи з такого.

У п. 1. графи 33 Рішення про коригування Відповідач зазначає, що відповідно до банківського платіжного доручення від 07.06.2021 № 1 оплата за товари здійснена відповідно до проформи-інвойсу від 01.06.2021 №457101, але суми не співпадають у вище вказаних наданих документах, що суперечить умовам платежів за товари, визначеним п. 6 зовнішньоекономічного контракту від 28/04/2016 № 2804-16. При цьому Відповідач згадує про надану Постачальником «Credit note» від 07.10.2020, але не визнає застосування такої форми документу.

Проте Відповідач не звернув увагу на п. 7.9. контракту №2804-16 від 28.04.2016, де зазначається таке:

- 7.9. При виявленні неякісної Продукції Покупець повідомляє про це Постачальнику та надає йому фотографії, на яких зафіксований дефект. При поставці чергової партії Продукції Постачальник за узгодженням з Покупцем зобов`язаний замінити неякісну Продукцію, дефект якої підтверджений у порядку, зазначеному у першому реченні цього пункту, на аналогічну якісну Продукцію або зменшити вартість цієї чергової партії Продукції на суму, що відповідає вартості цієї неякісної Продукції».

Тобто за своєю суттю «Credit note» (кредит-нота) є документом, що підтверджує суму, на яку у відповідності з Контрактом має бути зменшений платіж за продукцію.

Суд зазначає, що кредит-нота надзвичайно часто застосовується у зовнішньоекономічній діяльності і її використання сторонами зовнішньоекономічного договору є усталеним звичаєм ділового обороту у міжнародній торгівлі.

Частиною 1 статті 7 Цивільного кодексу України, допускається, що цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту.

Також, стаття 6 Закону України від 16.04.1991 №959-ХІІ«Про зовнішньоекономічну діяльність» передбачає, що суб`єкти зовнішньо економічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Таким чином, кредит-нота цілком може бути застосована сторонами при виконанні Контракту.

Судом встановлено, що сума платежу, зазначена у банківському платіжному дорученні від 07.06.2021 № 1 (24 922,51 євро) у сукупності з сумою, вказаною у кредит-ноті від 07.10.2020 (197,03 євро) точно відповідає сумі, зазначеній у проформі-інвойсі від 01.06.2021 №457101 (25 119,54 євро):

24 922,51 + 197,03 = 25 119,54 (євро).

У п. 2. графи 33 Рішення про коригування, Відповідач зазначає, що відомості щодо рахунка-фактури (Commercial invoice) від 17.06.2021 № GPI487, який наданий до митного оформлення, відсутні у відповідній графі митної декларації країни відправлення від 18.06.2020 № 21410300ЕХ072128, і що інвойс, відомості про який містяться у відповідній графі зазначеної митної декларації країни відправлення, до митного оформлення не надавався.

Проте, суд зазначає, що оскільки зазначена митна декларація була оформлена у країні відправлення - Туреччині та за її правилами, український митний орган не має повноважень давати правову оцінку щодо належного чи неналежного оформлення цієї митної декларації країні відправлення, у тому числі стосовно необхідності зазначення у ній рахунка-фактури.

Крім того, митна декларація країни відправлення № 21410300ЕХ072128 має іншу дату, а саме - 18.06.2021.

Також, суд зазначає, що у митній декларації країни відправлення № 21410300ЕХ072128 від 18.06.2021 вказаний контейнер № APHU6176380 з вагою 11560 кг., який відповідає номеру і вазі контейнера, які зазначені у коносаменті № 2021/06/ЕХР/003800 від 01.07.2021, що дозволяє встановити зв`язок між цими двома документами і не впливає на митну вартість товару.

У п. 3 графи 33 Рішення про коригування Відповідач зазначає, що у наданій Позивачем довідці від 23.06.2021 №#23/06-1 про транспортні витрати, яку видав перевізник - ТОВ «ТЕТІС ЛОГІСТИК», відсутні жодні відомості щодо документів (транспортних, комерційних тощо) або контрагентів, які б дали змогу пов`язати таку довідку із даною поставкою, а також зазначає, що відомості щодо ТОВ «ТЕТІС ЛОГІСТИК» відсутні у коносаменті від 01.07.2021 № 2021/06/ЕХР/003800.

Суд зазначає, що оскільки коносамент був оформлений у країні відправлення Туреччинна, та згідно з встановленим там порядком, а тому, митний орган України не може визначати як недолік відсутність згадки у коносаменті перевізника ТОВ «ТЕТІС ЛОГІСТИК».

Також, суд не погоджується з позицією Відповідача, що видану перевізником ТОВ «ТЕТІС ЛОГІСТИК» довідку від 23.06.2021 №#23/06-1 про транспортні витрати не можна пов`язати з даною поставкою, з огляду на наступне.

Так, у вказаній довідці повідомляється, що транспортні витрати при доставці контейнера № APHU6176380 по маршруту Кютах`я (Туреччина) - Одеса (Україна) на умовах поставки FCA (Kutahya, Turkey) становили суму 54 610,00 грн.

У довідці також зазначається, що до вказаних транспортних витрат входять усі витрати на навантаження, вивантаження перевантаження, обробку, доставку та інші транспортно-експедиційні послуги, пов`язані з транспортуванням даного контейнера від пункту від правлення Кютах`я (Туреччина) до пункту призначення Одеса (Україна).

Номер контейнера, зазначений у цій довідці, відповідає номеру контейнера, вказаному у коносаменті від 01.07.2021 № 2021/06/ЕХР/003800, умови поставки FCA (Kutahya, Turkey) відповідають умовам контракту №2804-16 від 28.04.2016 та митній декларації № UA500490/2021/200374 від 06.07.2021, за якою було здійснено митне оформлення товару, а сума 54 610,00 грн. врахована у складі вартості товару (графа 12 митної декларації № UA500490/2021/200374 від 06.07.2021).

Вартість товару згідно з комерційним інвойсом № GPI487 від 17.06.2021 складає 25 119,54 євро, що відповідає графі 22 даної митної декларації.

Курс євро до гривні на дату оформлення даної митної декларації становить 32,3732 гривні за 1 євро (графа 23 митної декларації).

Отже митна вартість товару у гривнях без урахування транспортних витрат складає: 25 119,54 євро х 32,3732 = 813 199,89 (грн.), а повна вартість товару з урахуванням транспортних витрат складає: 813 199,89 грн. + 54 510,00 грн. (сума транспортних витрат згідно з довідкою б д 23.06.2021 №#23/06-1) = 867 809,89 (грн.).

Судом встановлено, що зазначена сума відповідає графі 12 митної декларації № UA500490/2021/200374 від 06.07.2021.

Таким чином, витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України входять до митної вартості товарів і твердження митного органу про відсутність можливості пов`язати таку довідку із даною поставкою не відповідають дійсності.

Також, у п. 4. графи 33 Рішення про коригування, митний орган зазначив, що відомості щодо торгівельної марки товарів, які наведені у графах митної декларації, наданих декларантом до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутні.

Суд зауважує, що зазначення виробника товарів та торгівельної марки товарів не є обов`язковим. Частиною 8 статті 257 Митного кодексу України встановлено, що ці відомості вносяться лише за їх наявності у товаросупровідних та комерційних документах.

Отже відсутність такої інформації не перешкоджає визначенню числового визначення складових митної вартості товару.

У п. 5. графи 33 Рішення про коригування, Відповідач вказав, що всупереч пункту «в» пункту 1 частини 10 статті 58 МКУ у наданих нами до митного оформлення документах відсутня інформація щодо включення/не включення таких складових митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Суд зазначає, що твердження не відповідають дійсності, оскільки в п. 3.2. розділу 3 Контракту у редакції Додаткової угоди № 6 від 19.08.2019, яка була подана до митного органу, зазначено, що вартість упаковки, вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, входять до вартості Продукції.

Крім того, передбачені п. 4.1. Контракту умови FCA у розумінні Правил Incoterms 2010 встановлюють обов`язок Продавця за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу.

Отже, при поставках товару за даним Контрактом на умовах FCA (Incoterms 2010) вартість упаковки, пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, не потребує її окремого визначення і автоматично входить до митної вартості товарів

Таким чином, жодна розбіжність, на яку посилається Відповідач в своєму Рішенні про коригування, не знайшла свого підтвердження.

Надані Позивачем митному органу документи не мають розбіжностей, ознак підробки чи інших підстав, які викликають сумніви у правильності визначення митної вартості і не дозволяють митному органу здійснити митне оформлення задекларованого товару.

До того ж, в оскаржуваному рішенні зазначено, що в результаті проведеної оцінки митної декларації обрано другорядний метод визначення митної вартості, у зв`язку із чим проведено аналіз баз даних ПІК АСМО «Інспектор» ЄАІС Держмитслужби, проте суд не досліджує ці відомості за відсутністю такої інформації в поданих доказах.

Відповідно до приписів пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути па ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд не залишає поза увагою ту обставину, що до митного оформлення позивачем надавались документи на підтвердження митної вартості товару, що імпортувався через митний кордон України.

Посилання Відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію.

Верховний Суд сформував правову позицію, зазначивши, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого Позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанови від 21.02.2018 у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 у справі №818/1186/17).

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Одеською митницею Державної митної служби не надано належних доказів, що позивачем до митного органу не надано усіх необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості товару, внесено до декларації недостовірні чи неточні відомості, або надано документи, котрі містили розбіжності, що не давало змоги щодо визначення митної вартості товару за ціною контракту.

Крім того, суд зазначає, що Рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UA500490/2021/000021/2 прийнято 06.07.2021, а картка відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500490/2021/000128 від 02.07.2021.

Відтак, враховуючи, що ТОВ «Лакі Фенікс» до Одеської митниці Державної митної служби за вказаним зовнішньоекономічним договором (контрактом) надано усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, котрі цілком достатні для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем митної вартості не за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору), не є обґрунтованим, а тому суперечить основним принципам здійснення державної митної справи, визначеним статтею 8 Митного кодексу України, зокрема, законності, додержання прав, та охоронюваних законом інтересів осіб, та відповідно відсутності підстав для коригування митним органом митної вартості товару.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо безпідставності, та неправомірності коригування Одеською митницею Державної митної служби заявленої декларантом митної вартості товарів, а відтак наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Лакі Фенікс».

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги ТОВ «Лакі Фенікс» задоволено, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Державної митної служби.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного підприємства «Лакі Фенікс» (65012, м. Одеса, вул. Осипова, 37, офіс 551) до Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UA500490/2021/000021/2 від 06.07.2021.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500490/2021/000128 від 02.07.2021.

Стягнути на користь приватного підприємства «Лакі Фенікс» (65012, м. Одеса, вул. Осипова, 37, офіс 551, ) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби (, 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А), сплачений судовий збір у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 24.09.2021 року.

Суддя А.В. Бутенко