Справа № 754/11400/21
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/225/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2021 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

23.07.2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Просив суд: - постанову Інспектора БЗС батальйону 2 роти Управлінння патрульної поліції у м. Київ старшого лейтенанта поліції Іванюка Олексія Вікторовича серії ЕАН № 4485132 від 14.07.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. - скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення; - стягнути з Управлінння патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на його користь сплачений судовий збір у розмірі 454 грн. Адміністративний позов обґрунтований тим, що 14.07.2021 року постановою серії ЕАН № 448531 інспектора БЗС батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Київ старшим лейтенантом поліції Іванюком О.В. по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. У постанові про адміністративне правопорушення було зазначено, що 14.07.2021 року о 09 год. 46 хв. у м. Києві по вул. Передова, 23, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «JOG AIAB2154», не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Позивач з вказаним висновком постанови категорично не згоден, оскільки він не керував вказаним транспортним засобом, про що відразу повідомив інспектору поліції. Також, пояснив, що він має право на розпорядження мопедом «JOG AIAB2154», який є технічно несправним і з метою продажу даного мопеду ОСОБА_2 , він з останнім домовився зустрітися 14.07.2021 року о 10:00 год. у ТСЦ МВС № 8046 в м. Києві за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 104, у зв`язку з чим напередодні ОСОБА_2 зареєструвався в електронну чергу до вказаного сервісного центру, на підтвердження чого до матеріалів позовної заяви подав відповідний талон. Оскільки мопед є технічно несправним, він домовився зі своїм товарищем ОСОБА_3 , щоб останній на своєму вантажному автомобілі доставив його мопед до ТСЦ МВС № 8046 в м. Києві за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 104. Направляючись до ТСЦ МВС № 8046 в м. Києві ОСОБА_3 помилково звернув на паралельну вулицю, та щоб не розвертати вантажний автомобіль, ОСОБА_1 вирішив докотити мопед до сервісного центру власноруч. Під час транспортування (руками) мопеду «JOG AIAB2154» до нього підійшли працівники поліції і попросили надати посвідчення водія. Однак мопед був вимкнений, оскільки він взагалі був несправний, а тому він зауважив працівникам поліції, що не керував мопедом, після чого патрульні поліції видали йому постанову. З вище вказаною постановою ОСОБА_1 не згоден, а тому вважає що дана постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.07.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) учасників справи.

Представником відповідача по справі відзиву на позовну заяву, письмових доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються заперечення проти позову до суду не надавалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статею 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що відповідно до постанови від 14.07.2021 року серії ЕАН № 448531 о 09 год. 46 хв. в м. Києві по вул. Передова, 23, ОСОБА_1 , керувіав транспортним засобом «JOG AIAB2154», не маючи права керування таким транспортним засобом, своїми діями порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності,

коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлено, що за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Крім того, виходячи з положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з оскаржувальної постанови в вину ОСОБА_1 відповідачем висувається порушення п. 2.1.а Правил дорожнього руху передбачено відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП, однак в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні даного правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних

відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського чи засоби відеофіксації, а також, не визначено, яким чином відповідач дійшов висновку, що позивач дійсно керував вказаним транспортним засобом.

Як зазначає позивач, він не порушував вимоги п. 2.1.а ПДР, оскільки його мопед знаходиться в несправному стані та він його тягнув власноруч до ТСЦ МВС № 8046.

З матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за п. 2.1.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП не надано, що спростовує зміст оскаржуваної постанови.

Належних доказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за п. 2.1.а ПДР, під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем - інспектором не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Таким чином, виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП має бути скасована.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення заснований на законі, а тому підлягає задоволенню, а постанова винесена Інспектором БЗС батальйону 2 роти Управлінння патрульної поліції у м. Київ старшим лейтенантом поліції Іванюком Олексіем Вікторовичем підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 229, 241-246, 262 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову Інспектора БЗС батальйону 2 роти Управлінння патрульної поліції у м. Київ старшого лейтенанта поліції Іванюка Олексія Вікторовича серії ЕАН № 4485132 від 14.07.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 грн.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Деснянський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.

Суддя: О.М. Панченко