Справа № 420/2651/21
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/2651/21
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

представників апелянта/відповідача - Голодняк Д.М., позивача - адвокатів Глушка Д.В. та Кравченка О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційні скарги Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року (суддя Єфіменко К.С., м. Одеса, повний текст рішення складений 29.04.2021) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Державної казначейської служби України, про стягнення пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість,-

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2021 року ТОВ СП "Нібулон" звернулося до адміністративного суду з позовом до Південного МУ ДПС по роботі з ВПП, ГУ ДКС України в Одеській області, ДКС України в Одеській області, в якому просило стягнути з Державного бюджету України на його користь 130536,30 грн. пені за період з 30.10.2020 р. по 27.01.2021 р. включно, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за звітний період серпень 2020 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 130536,30 грн. пені за період з 30.10.2020 року по 27.01.2021 року включно, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за звітний період серпень 2020 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішення Південне МУ ДПС по роботі з ВПП та ГУ ДКС України в Одеській області подали апеляційні скарги, у яких, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову товариства.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги Південне МУ ДПС по роботі з ВПП, спираючись на доводи, що викладені у запереченні на позов, стверджує, що внесення необхідної для відшкодування ПДВ інформації до Реєстру заяв на відшкодування ПДВ не видається можливим, оскільки це буде порушенням вимог чинного законодавства. При цьому наполягає, що не є адміністратором Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, формування якого здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства, не є уповноваженою особою на внесення вказаних відомостей, не є центральним органом виконавчої влади.

В свою чергу ГУ ДКС України в Одеській області в обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що Казначейство виконало належні дії щодо відшкодування позивачу суми бюджетного відшкодування ПДВ у строки, передбачені чинними законодавством, а тому висновок суду, що з 30.10.2020 сума ПДВ, не відшкодована платнику податку, вважається заборгованістю бюджету, є хибним, адже 7366828,93 грн. станом на 28.10.2020 (день відшкодування суми ПДВ в розмірі 740758383,07 грн.) не були відображені податковим органом в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, а тому не могли бути перераховані отримувачу органом Казначейства, оскільки не набули статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування.

Крім того апелянт наполягає, що нарахування пені відноситься до компетенції податкового органу, а не суду.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзиви на апеляційні скарги Південного МУ ДПС по роботі з ВПП та ГУ ДКС України в Одеській області, у яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційні скарги відповідачів залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, відзивів на них, пояснення представників апелянта/відповідача - Голодняк Д.М., позивача - адвокатів Глушка Д.В. та Кравченка О.Б., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ СП "Нібулон" є платником ПДВ та включене до Реєстру великих платників податків. На податковому обліку товариство перебуває в Офісі великих платників податків ДПС.

18 вересня 2020 року ТОВ СП "Нібулон" подало до контролюючого органу в електронній формі податкову декларацію з ПДВ за звітний період серпень місяць 2020 року з додатками №1-№6 до неї.

Згідно рядків 20.2, 20.2.1 податкової декларації та додатків №3 та №4 до неї, платником податків заявлено суму від`ємного значення ПДВ, що підлягають бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 748 125 212,0 грн.

Також 18 вересня 2020 року ТОВ СП "Нібулон" подало заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4).

Відповідно до інформації, отриманої з електронного кабінету ТОВ СП "Нібулон", 21 жовтня 2020 року Офісом великих платників податків ДПС відображена інформація щодо проведення камеральної перевірки даних податкової декларації № від 18.09.2020 року та складено довідку про результати перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2020 року.

Згідно висновків довідки Офісу великих платників податків державної податкової служби від 21.10.2020 року №198/28-10-53-09/14291113 "Про результати камеральної перевірки ТОВ СП "Нібулон" () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2020 року" встановлено, що камеральною перевіркою ТОВ СП "Нібулон" (податковий номер 14291113) не встановлено порушення вимог Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2020 року".

Відповідно до довідки про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) з квитанціями №1 та №2 загальна заявлена до бюджетного відшкодування сума ПДВ за серпень 2020 року в розмірі 748 125 212,0 грн. відшкодована наступним чином:

- 28.10.2020 року в розмірі 740 758 383,07 грн.;

- 27.01.2021 року в розмірі 7 366 828,93 грн.

У зв`язку з порушенням граничного терміну відшкодування суми ПДВ товариством нараховано пеню, за стягненням якої воно звернулося до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги "Нібулон" суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання з Державного бюджету України пені, нарахованої у розмірі та в порядку, встановлених пунктом 200.23 статті 200 ПК України, у зв`язку з невиплатою бюджетного відшкодування в установлений законодавством строк.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

За визначенням підпункту 14.1.18. пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 ПК України.

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 статті 200 ПК України визначено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з пунктом 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "б" і "в" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України".

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Пунктом 200.15 ст.200 ПК України визначено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Пунктом 200.23 статті 200 ПК України визначено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється учасниками справи, останній день граничного строку подання податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року є 21.09.2020 року.

Дата закінчення граничного строку на проведення камеральної перевірки по податковій декларації з ПДВ за серпень 2020 року є 21.10.2020 року.

Термін на внесення Офісом великих платників податків Державної податкової служби до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування в розмірі 748 125 212,0 грн. за звітний період серпень 2020 року є 22.10.2020 року.

Період на перерахування органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми ПДВ з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку є з 23.10.2020 року по 29.10.2020 року.

Отже, з 30.10.2020 року сума ПДВ, що не була відшкодована платнику податку, вважається заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ.

Варто зауважити, що приписи пункту 200.23 статті 200 ПК України встановлюють обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений у статті 200 ПК України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. Обов`язок нарахування пені лежить на органі ДФС України, яка здійснює функції держави у сфері оподаткування. Неподання органом ДФС України після закінчення перевірки до органу ДКС України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, або подання такого висновку із порушенням строків, встановлених статтею 200 ПК України, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ у визначений строк, є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.

Таке застосування норми пункту 200.23 статті 200 ПК України відповідає, зокрема, правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 3 червня 2014 року (21-131а14) у адміністративній справі за позовом ПАТ "Завод "Південкабель" до СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові ДПС України, ГУ ДКС України в Харківській області про стягнення суми пені.

З матеріалів справи вбачається, що із загального задекларованого до відшкодування ПДВ в сумі 748 125 212,0 грн. за серпень місяць 2020 року ПДВ в розмірі 7 366 828,93 грн. було відшкодована 27.01.2021 року з порушенням строків, встановлених статтею 200 ПК України.

З урахуванням наведеного, з 30.10.2020 року по 27.01.2021 року включно (день відшкодування цієї суми ПДВ) ця сума (7 366 828,93 грн.) вважалася заборгованістю Державного бюджету України та на неї нараховується пеня в силу приписів пункту 200.23 статті 200 ПК України.

Проте, пеня за зазначений період контролюючим органом нарахована не була, на поточний банківський рахунок платника податків не відшкодована.

Колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що невідшкодовані протягом визначених статті 200 ПК України строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 03 червня 2014 року у справі № 21-131а14, яка має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підп. 8 п. 1 розд. VII "Перехідні положення" КАС України.

Поряд з цим, відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття "майно" у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як "майнові права", а отже, як "майно" (див. mutatis mutandis рішення у справі "Бейелер проти Італії" від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин "легітимне очікування" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "легітимне очікування", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

ЄСПЛ у рішенні у справі "Інтерсплав проти України" від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував забезпеченням поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Така ж сама правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 у справі №826/7380/15.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог підприємства.

Підсумовуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, і наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційні скарги Південного МУ ДПС по роботі з ВПП та ГУ ДКС України в Одеській області задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.6 ст.12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 23 вересня 2021 року.