Справа № 380/3311/21
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/3311/21 пров. № А/857/14364/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М, Шавеля Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року у справі № 380/3311/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання до вчинення дій,-

головуючий суддя першої інстанції Братичак У.В.,

час ухвалення у письмовому провадженні,

місце ухвалення м. Львів,

дата складання повного тексту 14.05.2021,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмови відповідача у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати відповідача призначити йому виплату пенсії за віком на пільгових умовах, в установленому законом порядку з моменту виникнення права на призначення пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він має право на призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, відповідачем протиправно відмовлено йому у її призначенні з огляду на неподання ним уточнюючої довідки про підтвердження трудового стажу за період роботи з 05.12.1983 по 01.08.1989 електрослюсарем.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року позов задоволено. Визнано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 31.12.2020 №21 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправним. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) призначити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону №1058 за Списком №1, з 29.12.2020. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права, зазначено, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зокрема, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2. Зазначає, що згідно записів трудової книжки не вбачається, що позивач працював повний робочий день. Також у трудовій книжці позивача не зазначено характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ та найменування списків або їхні номери. При цьому, позивачем не надано уточнюючої довідки про підтвердження трудового стажу за період роботи з 05.12.1983 по 01.08.1989 електрослюсарем, у зв`язку з чим, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернувся до Відділу обслуговування громадян №9 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах.

За результатами розгляду заяви та наданих позивачем документів відповідач прийняв рішення від 31.12.2020 року №21 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з тим, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 заявник не подав уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу, що визначає умови і характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, найменування списків або їхні номери, за період роботи з 05.12.1983 по 01.08.1989 електрослюсарем підземним 3 розряду шахти ім.В.І.Леніна «Радянського виробничого об`єднання «Советскуголь» №1.

Позивач, вважаючи рішення відповідача від 31.12.2020 року №21 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на зарахування періоду роботи з 05.12.1983 по 01.08.1989 до пільгового стажу.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними з огляду на наступне.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ст.114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Абзацом першим пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, пункт 3 Порядку № 637 передбачає, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені правові норми, можна зробити висновок про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Апеляційний суд зазначає, що на момент подання заяви про призначення пенсії позивач досягнув віку, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах, цей факт відповідачем не оспорюється, як і достатність загального стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо покликання пенсійного органу на неможливість підтвердження пільгового стажу з огляду на відсутність уточнюючої довідки про підтвердження трудового стажу за період роботи електрослюсарем з 05.12.1983 по 01.08.1989, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, а саме із записів трудової книжки, позивач у період з 05.12.1983 по 01.08.1989 працював електрослюсарем підземним 3 розряду шахти ім. В.І. Леніна «Радянського виробничого об`єднання «Советскуголь» №1 з повним робочим днем.

При цьому, як зазначив суд першої інстанції, в трудовій книжці зазначені періоди роботи, назви професій, а також визначено, що роботи виконувались повний робочий день в шахті.

Крім того, в трудовій книжці міститься посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони засвідчені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумніву щодо їх достовірності.

Таким чином, трудова книжка містить необхідні дані для підтвердження наявності в позивача спеціального трудового стажу, що свідчить про відсутність необхідності подання уточнюючої довідки.

Разом з тим, доводи відповідача про неможливість підтвердження пільгового характеру праці позивача у вказаний період з огляду на відсутність уточнюючої довідки, є безпідставними, оскільки право особи на соціальний захист не може ставитись в залежність від існування конкретного документу. При цьому, збереження таких відомостей не може контролюватись пенсіонером, відповідно, на нього не повинна покладатись відповідальність за їх відсутність.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність відмови відповідача щодо зарахування періоду роботи позивача електрослюсарем підземним 3 розряду шахти ім. В.І. Леніна «Радянського виробничого об`єднання «Советскуголь» №1 до його пільгового стажу та наявність підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону №1058 за Списком №1, з 29.12.2020.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року у справі № 380/3311/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель