Справа № 608/805/21
Суддя: Коломієць Н. З.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року Справа № 608/805/21

Номер провадження2-а/608/23/2021

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

представника позивача адвоката Іжука Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чортків адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 29.03.2021 серії БАБ № 873964, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 29.03.2021 серії БАБ № 873964. В позові вказав, що 28 березня 2021 року поліцейським Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ст. сержантом поліції Осьмаком Р. Б. була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 873964 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 850 гривень. В постанові зазначено, що останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частинами 5, 6 ст. 121 КУпАП, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Hyundai Trajet», номерний знак НОМЕР_1 , із несправними зовнішніми приладами, а саме: не працювала підсвітка заднього номерного знаку в темну пору доби. Крім того, на момент зупинки ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем пасивної безпеки. Своїми діями порушив п. 2.9 в, п. 2.3 в ПДР України. Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки, при винесенні постанови не було з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме, чи винен він у вчиненні даного правопорушення, так як на місці зупинки він замінив несправність освітлення, а ремінь безпеки зняв вже після зупинки працівником поліції. Копія постанови на місці її винесення видана йому не була. Просить поновити строк оскарження в зв`язку із затратою часу на отримання юридичної допомоги та витребування копії постанови у відповідному органі та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 29.03.2021 серії БАБ № 873964, якою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 850 гривень, згідно ч. ч. 5, 6 ст. 121 КУпАП

Представник позивача адвокат Іжук Б. В. в судовому засіданні позов підтримав, просить задоволити з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився. В серпні 2021 року подав відзив на позов, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, позов не визнає. Зазначив, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частинами 5, 6 ст. 121 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Hyundai Trajet», номерний знак НОМЕР_1 , із несправними зовнішніми приладами, а саме: не працювала підсвітка заднього номерного знаку в темну пору доби. Крім того, на момент зупинки ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем пасивної безпеки. Своїми діями порушив п. 2.9 в, п. 2.3 в ПДР України. Тому, накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, вважає підставним та законним. При винесенні постанови ОСОБА_1 не висловлював жодних заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності, не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, по факту скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання ним своєї вини та згодою з притягненням до адміністративної відповідальності. Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких мотивів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В постанові про адміністративне правопорушення серії БАБ №973964 вказано, що 29 березня 2021 року о 20 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частинами 5, 6 ст. 121 КУпАП, а саме: керував транспортним засобом автомобілем марки «Hyundai Trajet», номерний знак НОМЕР_1 , із несправними зовнішніми приладами, оскільки, не працювала підсвітка заднього номерного знаку в темну пору доби. Крім того, на момент зупинки ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем пасивної безпеки. Своїми діями порушив п. 2.9 в, п. 2.3 в ПДР України.

Згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України,доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити відхилення інших доказів.

Відповідно до п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортного засобу, якщо, зокрема номерний знак неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий

Відповідно до пункту 2.3 (в) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, в автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними.

Частини 5, 6 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

В постанові Верховного суду від 19.02.2020 №204/8036/16-а(2а/204/27/17) адміністративне провадження №К/9901/24178/18 зроблено висновок, що вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

За загальним правилом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений ст. 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення, за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку, якщо рішення суб`єкта владних повноважень (у даному випадку - поліцейського) буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки, в протилежному випадку на особу, котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Позиція ОСОБА_1 зводиться до заперечень факту порушення Правил дорожнього руху України, отже ця обставина входить до предмету доказування.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5, ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В позовній заяві заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, що відповідає нормам закону.

Оскільки, позивачу був необхідний додатковий час на отримання юридичної допомоги та витребування копії постанови, яку йому працівник поліції не вручив на місці зупинки та, яку він отримав лише 16.04.2021, внаслідок чого пропустив строк звернення до суду, то суд задовольняє клопотання про поновлення строку оскарження постанови.

Отже, в зв`язку з наведеним позов підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 873964 від 29.03.2021 відносно позивача - скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 121, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 122, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАБ № 873964 від 29.03.2021.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (вул. Валова, 11, м. Тернопіль) про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 29.03.2021 серії БАБ № 873964 задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ № 873964 від 23.03.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 5, 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу в розмірі 850 гривень, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 5, 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/

Копія вірна

Рішення набрало законної сили «___» __________________ року.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/805/21, яка зберігається Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано «____»_______________року.

Секретар: