Справа № 640/22496/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді Черпіцької Л.Т. та суддів Ганечко О.М., Пилипенко О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене у листі від 19.03.2020 №2600-0303-8/38232, про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 02.03.2020 вих. №21-232зп, відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1798-ХІІ (в редакції чинній на час призначення) та ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», обчисленої відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», починаючи з 01.10.2017 з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Офісу Генерального прокурора про заробітну плату від 02.03.2020 вих. №21-232зп, без обмеження граничного розміру пенсії й у подальшому;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разово та однією сумою, з урахуванням довідки Офісу Генерального прокурора від 02.03.2020 вих. №21-232зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю відмови органу Пенсійного фонду у здійсненні перерахунку пенсії позивача відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII в первинній редакції, у зв`язку із збільшенням розміру заробітної плати прокурорським працівникам на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року позов задоволено частково:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 02.03.2020 вих. №21-232зп з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії;

в іншій частині у задоволенні позову відмовлено; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі також зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та прийняти у вказаній частині нову постанову, якою позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Офісом Генерального прокурора ОСОБА_1 видано довідку від 02.03.2020 вих. №21-232зп про те, що розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017, за відповідною (прирівняною) посадою заступника начальника відділу у загальному розмірі становить 51 749,02 грн.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 03.03.2020, в якій просив здійснити перерахунок належної йому пенсії.

Листом від 19.03.2020 №2600-0303-8/38232 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило ОСОБА_1 про те, що перерахунок пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про прокуратуру», пенсіонерам, які працюють на посадах прокурорів, проводиться у зв`язку з індивідуальними змінами, що впливають на збільшення заробітної плати. Перерахунок проводиться з дати звернення за перерахунком пенсії. Права на перерахунок пенсій за викладених умов виникають за зверненнями, що надходять починаючи з 13.12.2019, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13.12.2019. Дані про індивідуальні зміни, що впливають на збільшення заробітної плати, в наданих позивачем документах, за твердженням відповідача, відсутні, а тому підстави для перерахунку пенсії також відсутні.

Вказуючи на протиправність відмови у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для перерахунку пенсії позивача у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорів, зокрема, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657, відповідно до положень статті 86 Закону України «Про прокуратуру» 1697-VІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов`язання органу Пенсійного фонду здійснити перерахунок пенсії позивача, виходячи із 90% заробітної плати працівників органу прокуратури та без обмеження граничною сумою, суд першої інстанції виходив з передчасності зазначених вимог позивача, оскільки відповідного рішення про відмову у здійснення такого перерахунку органом Пенсійного фонду в межах спірних правовідносин не приймалось.

Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві мотивована помилковістю висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для перерахунку пенсії позивачеві на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657, оскільки вона прийнята до прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019.

ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд при прийнятті рішення повинен визначити такий спосіб відновлення порушеного права, який є ефективним та який виключив би подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Так, позивачем зазначено, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у зобов`язанні відповідача при перерахунку пенсії застосовувати відсоткову величину у розмірі 90% є необґрунтованим та не сприяє ефективному захисту прав позивача.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного суду, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується із позицією суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову та відмови у задоволенні позову в іншій частині, з огляду на наступне.

На момент призначення ОСОБА_1 пенсії (березень 2007 року) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ) (до 15 липня 2015 року).

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з частиною дванадцятою вказаної статті Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до частини сімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI) до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ були внесені зміни, унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 прийнято Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (набрав чинності 15 липня 2015 року), при цьому у первинній редакції частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ мала такий текст: «призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон № 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру".

Законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року.

Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018(2413/18,2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

З аналізу вищезазначеного вбачається, що на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії від 03.03.2020 законодавством України передбачено можливість перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, відповідно до якої таке право може бути реалізовано за умови прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури та надання позивачем довідки про заробітну плату при звернення до органів Пенсійного фонду України з відповідною заявою.

У спірних правовідносинах орган Пенсійного фонду погоджується з наявністю у заявників права на перерахунок пенсії, проте зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працюючих працівникам органів прокуратури, яке відбулося б після 13.12.2019.

Позивач просить здійснити перерахунок пенсії з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657.

Доводи Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про те, що після набрання чинності Рішенням КСУ № 7-р(ІІ)/2019, тобто після 13 грудня 2019 року, нормативно-правового акта про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не приймалось, а тому немає підстав для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Таке підвищення відбулось ще у 2017 році, у зв`язку із прийняттям Кабінету Міністрів України постанови від 30.08.2017 №657.

Вказаний правовий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у рішенні Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у зразковій справі №560/2120/20, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року (провадження № 11-337заі20).

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697-VII, у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорів, зокрема, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657.

Також колегія суддів апеляційної суду вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги в частині відсутності підстав для зобов`язання здійснити такий перерахунок з 13.12.2019 з мотивів звернення позивача із заявою після вказаної дати із довідкою, які містить дані про складові заробітної плати до 13.12.2019.

Так, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

У даному випадку обставиною, з якою закон пов`язує наявність підстав для перерахунку пенсії позивачеві є не звернення особи із заявою про перерахунок чи видача довідки про розмір грошового забезпечення, а зміна посадових окладів працівників органів прокуратури, тобто прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 30.08.2017 №657.

Реалізація права позивача на перерахунок його пенсії у зв`язку із зміною грошового забезпечення працівників органів прокуратури на підставі постанови №657 стала можлива з 13.12.2019, після прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019 та, відповідно, набрання чинності статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-, згідно з якою призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 січня 2021 року (провадження № 11-337заі20) підтримано позицію Верховного Суду про те, що саме з 13 грудня 2019 року особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону № 1697-VII, мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури (зокрема, на підставі Постанови №657) і, що такі пенсії перераховуються з 13.12.2019 (дата прийняття Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)2019.

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 02.03.2020 вих. №21-232зп з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення про відмову у задоволенні позову, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов`язання органу Пенсійного фонду здійснити перерахунок пенсії позивача, виходячи із 90% заробітної плати працівників органу прокуратури та без обмеження граничною сумою, суд першої інстанції виходив з передчасності зазначених вимог позивача, оскільки відповідного рішення про відмову у здійснення такого перерахунку органом Пенсійного фонду в межах спірних правовідносин не приймалось.

Заявником апеляційної скарги зазначено, що відсутність у судовому рішення зобов`язання органу Пенсійного фонду здійснити перерахунок у певному відсотковому відношенні та без обмеження розміру пенсії граничною сумою, змусить позивача повторно звертатися до суду із позовом.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судовому захисту підлягають тільки порушені права та інтереси особи. Встановивши факт порушення прав позивача, суд захищає вказані права або у спосіб, заявлений позивачем, або в інший, якщо дійде висновку, що вказане необхідне для повного захисту прав та інтересів позивача, про які він просить.

Предметом переданого на вирішення суду спору у вказаній справі є правомірність відмови органу Пенсійного фонду у перерахунку пенсії позивача з мотивів відсутності нормативно-правового акту про збільшення розміру складових грошового забезпечення працівників органів прокуратури, ухваленого після 13.12.2019.

Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.03.2020 №2600-0303-8/38232 рішення щодо перерахунок пенсії позивача у певному відсотковому відношенні до заробітної плати або ж про відмову у здійсненні такого перерахунку не приймалось, як і не приймалось рішення про обмеження пенсії граничним розміром.

З огляду на відсутність спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром, який би існував на момент звернення позивача до суду, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо передчасності заявлених позовних вимог та, відповідно, відсутності підстав для задоволення позову у вказаній частині.

Зазначена позиція суду відповідає позиції Верховного Суду, що викладена у зразковій справі №560/2120/20 (рішення від 14.09.2020).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а також зважаючи на те, що доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення поданих апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2021 року.

Головуючий суддяЛ.Т. Черпіцька
Судді: О.М. Ганечко
О.Є. Пилипенко