Справа № 420/9063/21
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 р.м. ОдесаСправа № 420/9063/21
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

11.06.2021 року;

Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Шляхтицького О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 65213289, винесену 14.05.2021 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання згідно виконавчого листа №420/5424/20 (виданий 11.03.2021 року).

В обґрунтування позову зазначено, що судовим рішенням, яке набрало законної сили в іншій адміністративній справі, зобов`язано Департамент персоналу МВС України видати позивачу нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 19.11.2019 року з обов`язковим зазначенням відомостей про основні і додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в тому числі індексації грошового забезпечення. Ігноруючи положення ст.ст. 14, 370 КАС України та ст. 19 Конституції України, Департамент до оновленої довідки для перерахунку пенсії не включив у складі грошового забезпечення надбавку за особливо важливі завдання у розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років; надбавку за звання майстра спорту України міжнародного класу 15% посадового окладу 435 грн.; надбавку за науковий ступінь кандидата філософських наук 15% посадового окладу 435 грн.; матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 12 622,85 грн., а також у довідці безпідставно застережено про те, що індексація про обчисленні пенсії не передбачається. Акцентуючи увагу на тому, що наведені складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії чітко визначені судовим рішенням, яке набрало законної сили, а отже є безспірними, позивач зазначає, що під час виконавчого провадження державним виконавцем не виконано вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», що визначають обов`язок виконавця перевіряти дії боржника на предмет їх відповідності виконавчому документу з метою неухильного, правильного та ефективного виконання судового рішення у повному обсязі. Оскільки представлені боржником матеріали не свідчили про повне і фактичне виконання виконавчого документа, у державного виконавця не виникло правових обставин для закінчення виконавчого провадження згідно із положеннями п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправною та скасував постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 65213289, винесену 14.05.2021 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання згідно виконавчого листа №420/5424/20 виданого 11.03.2021 року.

Проаналізувавши положення ст.ст. 1, 3, 13, 18, 26, 39 Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції виходив з відсутності у державного виконавця права на розширене, власне тлумачення рішення суду, яке він виконує. Державний виконавець при здійсненні заходів примусового виконання рішень обмежений вимогами виконавчого документа та його змістом, органи державної виконавчої служби не є правозахисними або контролюючими органами. Обов`язком органів державної виконавчої служби є виконання чинних виконавчих документів.

З огляду на те, що у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача боржником всупереч висновкам судового рішення, яке набрало законної сили, не визначено такого виду грошового забезпечення як індексація, суд першої інстанції погодився із доводами позивача про не підтвердження повного і фактичного виконання виконавчого документа та дійшов висновку про передчасність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та наявність безумовних підстав для її скасування.

В апеляційній скарзі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням ст. 19 Конституції України та ст.ст. 1, 3, 13, 18, 26, 27, 63 Закону України «Про виконавче провадження» і помилково не враховано імперативний обов`язок державного виконавця дотримуватись вимог закону під час здійснення заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду. При цьому, державним виконавцем виконано передбачений законодавством обов`язок, відкрито виконавче провадження за пред`явленим виконавчим документом, встановлено боржнику строк для виконання рішення суду та враховано представлені боржником матеріали, які свідчили про повне і фактичне виконання виконавчого документа та наявність підстав для закінчення виконавчого провадження відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність правових обставин для скасування судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

При цьому апеляційний суд враховує, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 09 червня 2021 року. Також, ухвалою витребувано з Відділу належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №65213289 з примусового виконання виконавчого листа №420/5424/20 виданого Одеським окружним адміністративним судом 11 березня 2021 року. Зобов`язано відповідача надати витребувані судом документи у строк до 09 червня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду.

Розгляд справи проведено за відсутності відзиву відповідача на адміністративний позов та витребуваних матеріалів, з огляду на їх не надходження до суду у визначений строк.

Разом з цим, в матеріалах адміністративної справи міститься відзив відповідача на адміністративний позов із доданими до нього документами, витребуваними судом першої інстанції. Вказані матеріали надійшли суду 14.06.2021 року, фактично направлені 09.06.2021 року (згідно штемпелю на конверті), а відтак згідно із положеннями ч. 9 ст. 120 КАС України вважаються такими, що подані з дотриманням процесуального строку.

Слід також враховувати відсутність розбіжностей у змісті доказів, на підставі яких вирішено спір у цій справі, та представлених відповідачем на вимогу суду, що в свою чергу не може свідчити про неповноту дослідження судом обставин справи.

Так, судом першої інстанції з`ясовано і як встановлено під час апеляційного розгляду, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року по справі №420/5424/20, зобов`язано Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказу Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016 року «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в тому числі індексації грошового забезпечення.

11.03.2021 року Одеським окружним адміністративним судом видано позивачу виконавчий лист по справі №420/5424/20 в частині зобов`язання Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказу Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016 року «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в тому числі індексації грошового забезпечення.

20.04.2021 року за заявою стягувача вказаний виконавчий лист пред`явлений до примусового виконання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем винесено постанову від 20.04.2021 року ВП №65213289 про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №4205424/20, виданого 11.03.2021 року.

Також, у постанові державним виконавцем встановлено боржнику десятиденний термін для виконання рішення суду. Вирішено питання стосовно стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі, визначеному ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

17.05.2021 року державному виконавцю надійшла заява Міністерства внутрішніх справ України від 06.05.2021 року за 312/6-3238, в якій боржником повідомлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/5424/20 направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку №22/6-1814 від 30.04.2021 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

На підтвердження вказаних обставин боржником до заяви додано копію листа від 05.05.2021 року та копію довідки від 30.04.2021 року №22/6-1814.

У зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду у заяві Міністерство внутрішніх справ України просило закінчити виконавче провадження №65213289 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Врахувавши повідомлені боржником обставини та представлені матеріали, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем винесено постанову від 14.05.2021 року ВП №65213289 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №420/5424/20, виданого 11.03.2021 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, посилаючись на її необґрунтованість та неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Вказані положення Конституції України кореспондуються із приписами п. 5 ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 14 КАС України.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Частиною 1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналогічні за змістом положення передбачені і ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Разом з цим, слід враховувати, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. У зв`язку із чим, виконавець, зокрема, але без виключення, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч. 2 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII).

Частиною 3 вказаної статті Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII передбачені права виконавця під час здійснення виконавчого провадження, у тому числі право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 63 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 39 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII передбачені обставини, які є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Зокрема, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналіз наведених правових норм показав, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження складає сукупність дій, спрямованих на виконання рішень судів у строки, визначені Законом.

Виконання чинних виконавчих документів покладається в обов`язок органів державної виконавчої служби.

Зосередження у Конституції України, конвенційному та адміністративному процесуальному законодавстві на обов`язковості судових рішень дає підстави для висновку про те, що виконання судового рішення має відбуватись у порядку та спосіб, встановлені відповідним виконавчим документом. Лише дотримання такої чіткої процедури і свідчитиме про повне та фактичне виконання рішення суду.

Виходячи з обставин справи, колегія суддів враховує, що вимоги виконавчого документа визначаються встановленням обов`язку Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказу Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016 року «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в тому числі індексації грошового забезпечення.

Виконання судового рішення боржник підтверджує Довідкою від 30.04.2021 року за №22/6-1814 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , визначеного відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» станом на 19.11.2019 року за прирівняною посадою: начальник сектору апарату головних управлінь Національної поліції, який включає:

- посадовий оклад 2 900,00 грн.;

- оклад за спеціальним звання підполковник поліції 2 200,00 грн.;

- надбавка за стаж служби поліції (40%) 2 040,00 грн.;

- надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (55,30%) 3 948,42 грн.;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 435,00 грн.;

- премія (40,26%) 4 639,33 грн.;

- усього 16 162,75 грн.

Також, у Довідці стосовно індексації як складової грошового забезпечення застережено, що судом не визначений її розмір; врахування індексації при обчисленні пенсії Законом України №2262 не передбачено.

Судом першої інстанції вірно враховано, що включення до розміру грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії індексації грошового забезпечення є однією із складових зобов`язання боржника, визначеного у судовому рішенні, яке набрало законної сили по справі №420/5424/20.

Відтак, не врахування у відповідній Довідці цієї складової грошового забезпечення свідчить про безумовне не виконання рішення суду, а залишення державним виконавцем цих обставин без належної перевірки про не дотримання виконавцем обов`язку стосовно ефективного і повного вчинення виконавчих дій.

В свою чергу, апеляційний суд звертає увагу на те, що у виконавчому документі конкретно не визначено основні та додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), які підлягають врахуванню при перерахунку пенсії позивача з 19.11.2019 року.

При цьому, виходячи зі змісту адміністративного позову та представлених боржником матеріалів на виконання суду рішення, спірним також залишається включення у складі грошового забезпечення для перерахунку пенсії: надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років; надбавки за звання майстра спорту України міжнародного класу 15% посадового окладу 435 грн.; надбавки за науковий ступінь кандидата філософських наук 15% посадового окладу 435 грн.; матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 12 622,85 грн.

На думку колегії суддів, вказані обставини можуть давати підстави державному виконавцю для вчинення наступних дій: провести перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; одержати від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію; звернутись до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Натомість, формальним врахуванням державним виконавцем представлених боржником в підтвердження виконання виконавчого документа матеріалів не досягається мета виконавчого провадження, основною із умов якої є забезпечення особі права на справедливий суд та дотримання процесуальних гарантій доступу до суду.

Недостатність у державного виконавця достеменних відомостей про повне і фактичне виконання боржником виконавчого документа безумовно перешкоджає вчиненню виконавчих дій щодо закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Слід звернути увагу на те, що опосередковане посилання суду першої інстанції на ухвалу від 3 червня 2021 року за результатом розгляду заяви позивача, поданої у справі №420/5424/20 в порядку ст. 383 КАС України, та яка на момент вирішення цієї справи не набрала законної сили, свідчить про адміністративну процесуальну передчасність висновків суду стосовно додаткового підтвердження правомірності вимог заявника.

Водночас, оскільки обставини справи показали, що на момент закінчення виконавчого провадження та винесення оспорюваної постанови у державного виконавця були відсутні достеменні відомості про повне і фактичне виконання виконавчого документа, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення у повному обсязі.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 272, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

О.І. Шляхтицький