Справа № 200/3619/21
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 р. Справа№200/3619/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Аляб`єва І.Г.

секретар судового засідання Козирєва О.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача - Ковальової А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу від 26.02.2021 року № 35-ОС в частині звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_2 , звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого м. Краматорську в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську від 26.02.21 №35-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 » в частині звільнення ОСОБА_1 з посади першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань з 01.03.21 в зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміні штатного розпису, з припиненням державної служби на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 ЗУ «Про державну службу»;

- поновити ОСОБА_1 з 02.03.2021 в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську аба аналогічній посаді;

- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську (вул. Героїв України, 21, к. Краматорськ, Донецька область, 84301, , МФО 305299, ІВАN UA7323144, рахунок 3144) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.03.21 по день прийняття рішення у справі.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що з 23.11.2008 працювала на посаді слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську. Скорочення посади державної служби з 01.03.2021, яку обіймав Позивач, здійснено без додержання вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань. Зазначає, що наказ про звільнення видано всупереч гарантій встановлених підпунктом 4 пункту 3 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань»; Наказ про звільнення підписано не уповноваженою особою; при звільнені порушено право на працю, та не запропоновано аналогічну посаду в реорганізованому органі.

Відповідач проти задоволення вимог Позивача заперечє, про що подав до суду відзив на позов. Звертає увагу суду на те, що звільнення позивача зі служби за скороченням штатів проведено на підставі та в межах Конституції України, Законів України та відповідних підзаконних нормативно-правових актів.

Згідно витягу з протоколу з автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2021 справу призначено до розгляду судді Череповському Є.В.

Ухвалою суду від 06.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.04.2021.

Ухвалою суду від 22.04.2021 витребувано від територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, належними чином завірені копії: наказу ДБР від 30 грудня 2020 року №303дск «Про затвердження змін до наказів Державного бюро розслідувань», штатного розпису ТУ ДБР у м. Краматорську до 01.03.2021 року та після 01.03.2021 року, посадової інструкції слідчого Першого СВ ТУ ДБР у м. Краматорську, яка діяла до прийняття наказу від 30 грудня 2020 року №303дск та після його прийняття. Розгляд справи відкладено на 18.05.2021.

Протокольною ухвалою суду від 18.05.2021 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 02.06.2021.

02.06.2021 розгляд справи по суті відкладено на 17.06.2021.

Відповідно до розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи від 09.06.2021 №137, адміністративна справа № 200/3619/21 за наслідками повторного автоматизованого розподілу судового справи передана на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Аляб`єва І.Г.

Ухвалою суду від 10.06.2021 справу №200/3619/21 прийнято до провадження судді Аляб`єва І.Г., розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07.07.2021.

До судового засідання з`явилась позивач, яка підтримала позові вимоги з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, з підстав наведених у відзиві.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 .

Наказом в.о. Директора Територіального управління Державного бюро розслiдувань, розташованому в м.Краматорську вiд 23.11.2018 № 39 позивача призначено на посаду слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, як переможця конкурсу, з 27.11.2018.

13.11.2020 та 19.01.2021 Директор Територіального управління Державного бюро розслiдувань, розташованому в м.Краматорську Богдановим Романом попереджено ОСОБА_1 про наступне вивiльнення у зв`язку зi скороченням посади державної служби внаслiдок змiн до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслiдувань, розташованому в м.Краматорську та відповідно до наказу Державного бюро розслiдувань від 20.10.2020 № 199дск «Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління ержавного бюро розслiдувань, розташованого у місті Краматорську на 2020 рік», а саме скорочення посади слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську./а.с.60-61/

Наказом директора Територіального управління Державного бюро розслiдувань, розташованому в м.Краматорську від 15.01.2021 №4-ос внесено зміни до додатку 3 до наказу Територіального управління Державного бюро розслiдувань, розташованому в м.Краматорську від 20.10.2020 №172-ос «Про попередження працівників» виклавши його в новій редакції./а.с.146/

Наказом директора Територіального управління Державного бюро розслiдувань, розташованому в м.Краматорську Богданова Романа вiд 26.02.2021 №365-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську з 01.03.2021 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису з припиненням державної служби./а.с.63-64/

Відповідно до наказу Державного бюро розслідувань від 23.02.2021 №125дск «Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську» затверджено та введено в дію з 01.03.2021 зміни №1 до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслiдувань, розташованому в м.Краматорську на 2021 рік, затвердженого наказом Державного бюро розслідувань від 25.01.2021 №47 ДСК./а.с.149/

01.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до Державного бюро розслідувань з заявою про надання копії наказів про затвердження структури та штатного чисельності ТУ ДБР.

Листом Державного бюро розслідувань від 26.03.2021 №К-873/10-16-08-1165/21 надано позивачці копії наказів Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 №581 «Про затвердження структури та штатного чисельності територіальних управлінь Державного бюро розслідувань» (в частині, що стосується Територіального управління Державного бюро розслiдувань, розташованому в м.Краматорську), від 09.11.2020 №674 «Про оголошення конкурсу на зайняття посаді у Територіальному управлінні Державного бюро розслiдувань, розташованому в м.Краматорську». Згідно з оголошенням від 26.01.2021 за результатами конкурсу, оголошеного 20.11.2020, Конкурсна комісія №23 з проведення конкурсу на зайняття посад працівників Державного бюро розслідувань 22.01.2021 визначила переможців на зайняття вакантних посад у Територіальному управлінні Державного бюро розслiдувань, розташованому в м.Краматорську, а саме, зокрема, слідчий Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслiдувань, розташованому в м.Краматорську 8 посад./а.с.125-127/

Судом також встановлено, що позивачу не пропонувалися інші посади при звільненні.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 1 Закону України від 12.11.2015 № 794-VIII «Про Державне бюро розслідувань» (далі Закон «Про ДБР») в первісній редакції було визначено, що державне бюро розслідувань є центральним органом виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

Законом України від 03.12.2019 № 305-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань» (далі Закон № 305) до цієї статті внесено зміни, згідно яких ДБР стало державним правоохоронним органом.

Відповідні зміни внесені і до статті 14 Закону «Про ДБР», у зв`язку з чим змінено статус посад, в тому числі і тієї, яку обіймала позивач з посади державної служби на посаду, яка підлягає заміщенню особами рядового і начальницького складу.

Водночас, пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 305 визначено, що працівники Державного бюро розслідувань, які перемогли у конкурсах для призначення на посади слідчих, оперуповноважених, продовжують здійснювати свої повноваження до їх звільнення з посади або припинення повноважень на посаді відповідно до Закону України «Про Державне бюро розслідувань» з урахуванням внесених цим Законом змін, у тому числі у разі визначення цих посад посадами рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань.

Дослівний зміст наведеної норми дозволяє її двояке трактування, зокрема: чи розповсюджується відповідна гарантія на працівників безстроково, чи обмежена моментом визначення посад посадами рядового і начальницького складу.

Проте, системний аналіз змісту Закону № 305 дозволяє прийти до висновку, що у згаданій нормі йдеться про безстроковий характер відповідної гарантії.

Протилежне розуміння вказаної норми нівелює її необхідність, оскільки, навіть у разі відсутності подібної норми, право на зайняття посади слідчого державним службовцем до визначення її посадою рядового і начальницького складу є безсумнівним.

Крім того, суд звертає увагу на незмінність посадових обов`язків за відповідною посадою як до, так і після визначення її такою, що підлягає заміщенню особами рядового та начальницького складу.

Крім того, не надано до суду і доказів зміни правового статусу, обсягу завдань i основних функцій слідчого відділу, в якому працювала позивач

З вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність реального скорочення посади позивача.

Вартим уваги є і той факт, що позивачем при прийнятті на роботу пройдено багатоетапний конкурс, чим підтверджено здібності та навички для зайняття відповідної посади. За таких обставин призначення щодо неї нового конкурсу лише через два роки після проходження попереднього не відповідає вимогам розсудливості та обґрунтованості.

Як встановлено судом, позивачем все ж прийнято участь у новому конкурсі, проте, про його результати не повідомлено.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «...підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто виходячи з принципу «належного урядування» державні органи зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у цьому випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

У частині першій статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Основного Закону України). Аналогічний припис закріплено у частині першій статті 6 КАС України. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (частина друга статті 6 КАС України).

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен бути якісним, щоби виключити будь-який ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що формулювання національного законодавства повинно бути достатньо передбачуваним, щоб дати особам адекватну вказівку щодо обставин та умов, за яких державні органи мають право вдатися до заходів, які вплинуть на їхні конвенційні права (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» (C.G. and Others v. Bulgaria, заява № 1365/07).

Суд вважає, що звільнення особи, кваліфікація якої підтверджена конкурсом на зайняття відповідної посади, лише через 2 роки після його проведення з формальних причин зміни належності відповідної посади до іншої категорії (та без зміни посадових обовязків) не відповідає принципу належного урядування та правової визначеності.

З викладеного суд приходить до висновку про незаконність оскаржуваного наказу про звільнення та необхідність поновлення позивача.

Розглядаючи питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Ч.2 ст.235 КЗпП України, закріплено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до абз. 1-3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100(далі - Порядок № 100), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

При цьому, згідно з п. 5 Порядку № 100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 12.08.2020 № 3501-06/219 кількість робочих днів за період з 01.03.2021 по 08.09.2021 складає 131 день.

Середньоденна заробітна плата позивача становить: 3090,97 грн. (том 1 а.с.161)

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача складає: 404 917,07 грн (3090,97 грн (середньоденна заробітна плата) х 131 (робочих днів за час вимушеного прогулу)) (без відрахування податків і зборів), який підлягає стягненню з Державного бюро розслідувань.

Одночасно, суд зазначає, що вимоги позивача про поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню саме з 01.03.2021, а не з 02.03.2021р., як помилково зазначив позивач в прохальній частині адміністративного позову.

Відповідно до частин 1, 4 статті 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день.

Пунктом 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зазначається, що днем звільнення вважається останній день роботи.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що день звільнення - це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем. Таким чином, позивача слід поновити на посаді та виплатити середні заробіток з дня, наступного за днем звільнення, тобто з 01.03.2021.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 05.12.2019р. у справі № 428/8276/16-а, адміністративне провадження № К/9901/23966/18.

Керуючись ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ( юридична адреса: вул. Героїв України, 21, м.Краматорськ, Донецька область, 84333) про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу від 26.02.2021 року № 35-ОС в частині звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ( юридична адреса: вул. Героїв України, 21, м.Краматорськ, Донецька область, 84333) від 26.02.2021 № 35-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 » в частині звільнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) з посади слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) з 01.03.2021 на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ( юридична адреса: вул. Героїв України, 21, м.Краматорськ, Донецька область, 84333) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , банк АТ КБ «ПриватБанк», , код МФО: 305299, ІВА № ІІА7323144. рахунок: НОМЕР_3 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 404 917 (чотириста чотири тисячі дев`ятсот сімнадцять) гривень 7 (сім) копійок.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) з 01.03.2021 на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ( юридична адреса: вул. Героїв України, 21, м.Краматорськ, Донецька область, 84333) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , банк АТ КБ «ПриватБанк», , код МФО: 305299, ІВА № ІІА7323144. рахунок: НОМЕР_3 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 08 вересня 2021 року.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 вересня 2021 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв