Справа № 208/2230/21
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/2230/21
№ провадження 2-а/208/46/21
РІШЕННЯ

Іменем України

24 травня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: Головуючого, судді - Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції України в Дніпропетровській області в особі інспектора Кам`янського відділу поліції ГУПН в Дніпропетровській області капрала поліції Шевчук А.І. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління національної поліції України в Дніпропетровській області в особі інспектора Кам`янського відділу поліції ГУПН в Дніпропетровській області капрала поліції Шевчук А.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що 26.12.2020 року інспектором Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Шевчук А.І. винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 126584,якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення

В обґрунтування позову зазначає, що під час винесення відповідачем постанови розгляд справи відбувається з грубими порушеннями. На його думку справа була розглянута відповідачем - Шевчук А.І. , особою якою йому не відомо, та ніколи з ним не спілкувався. Позивач зазначає, що він спілкувався виключно з працівником поліції Романенко Д.Д , який прибув за його викликом на лінію 102 за адресою м. Кам`янське вул. Медична,2а. таким чином вважає, що розгляд справи був проведений за його відсутності, без роз`яснення його процесуальних прав. Враховуючи, що розгляд справи був проведений за його відсутності , копію оскаржуваної постанови йому вручена не була. На звернення до Головного управляння НП ГУНП в Дніпропетровській області від 14.01.2021 р., 24.03.2020 р. він отримав лист від Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області про направлення постанови на примусове виконання, та її копія була відправлена йому 28.12.2020 р. за місцем мешкання. Вищевказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, просить скасувати.

Крім того у зв`язку з тим, що процесуальний строк на оскарження постанови пропущений з поважних причин просить його поновити та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати та витрати на правову допомогу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, просить розглядати без його участі.

Представник Головного управління НП в Дніпропетровській області Сидоренко К.В. в судове не з`явилась, надала відзив в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав викладених у відзиві, а саме: вважають, що позивачем пропущений строк звернення до суду, а відповідач ГУНП є неналежною стороною по справі, щодо складання постанови без участі особи, яка притягається до відповідальності представник відповідача зазначив, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.12.2020 ЕГА №126584 складена з дотриманням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, тому вважає що постанова складена з дотриманням та у відповідності до норм чинного законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою від 30.03.2021р. р. відкрито провадження по справі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалу адміністративного позову вбачається, що 26.12.2020 року інспектором Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Шевчук А.І. винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 126584,якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 06.11.2020 № 1000-IX, який набрав чинності 21.11.2020, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною 2 такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно до ст. 222 КУпАП до повноважень працівників органів та підрозділів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених в ч.ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

На сьогоднішній день відсутнє рішення Конституційного Суду України, яким було б визнано постанову КМУ № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з приводу запровадження на території України карантину та встановлення карантинних обмежень такою, що не відповідає Конституції України.

Таким чином, як Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб», так і постанова Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, ч. 2 ст. 44-3 КУпАП на час вчинення правопорушення не визнані Конституційним Судом України неконституційними, а відповідно є чинними.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) встановлюється Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за №1496/27941.

Згідно до п. п. 1 - 7 розділу ІV зазначеної Інструкції, розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, визначених статтею 247 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП. У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України. Справа про адміністративне правопорушення відповідно до частини першої статті 268 КУпАП розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Щодо пропущеного строку звернення до суду, суд виходить з наступного, відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ч. 1 ст. 291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві не надав суду доказу отримання ним постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.12.2020 серії ЕГА №126584.

Строк оскарження постанови, який встановлено у ст. 289 КУпАП, позивачем не було пропущено, оскільки позовна заява була подана 29.03.2021 р, з 3 місячним пропуском.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 Кодексу.

Згідно ч. 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

28.12.2020 за вих. 46/3459 Кам?янським відділом поліції ГУНП Голобородьку Д.В. було направлено копію постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА 126584 за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а звернувся ОСОБА_1 до суду 29.03.2021 р., тобто фактично через три місяці після направлення останньому копії постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА 126584 за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду при оскарженні постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.12.2020 серії ЕГА №126584.

Встановлено, що відносно ОСОБА_1 було складено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП інспектором Кам?янського ВП ГУНП капралом поліції Шевчук А. І.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Що стосується питання щодо законності та обґрунтованості постанови про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.12.2020 ЕГА № 126584, якою зафіксовано порушення ОСОБА_1 положень ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, дана постанова є законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, заборонено перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Безпосереднім об`єктом вказаного правопорушення є встановлені Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування правила дотримання карантину. Для цілей статті 44-3 КУпАП рішеннями органів місцево самоврядування є нормативно-правові акти: рішення сесії місцевої ради, рішення виконавчого комітету місцевої ради.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив норми Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", інші акти законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішенням спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTNERS v. UKRAINE, № 4909/04, № 4909/04 §58 , ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки позов не підлягає задоволенню, то відповідно ст. 132, 134, 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір на суму 454 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. не підлягає стягненню із відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, ч.2 ст.44-3 КУпАП України суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції України в Дніпропетровській області в особі інспектора Кам`янського відділу поліції ГУПН в Дніпропетровській області капрала поліції Шевчук А.І. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.