Справа № 140/7050/21
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року ЛуцькСправа № 140/7050/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо зменшення відсоткового значення розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 90 до 76 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; зобов`язання провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року у розмірі 90 % суддівської винагороди, з урахуванням фактично сплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після звільнення з посади судді у відставку йому з 04.10.2016 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди.

03.03.2020 позивач у зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеного довічного грошового утримання судді у відставці. Проте, відповідачем було відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Вказана відмова оскаржена до Волинського окружного адміністративного суду, заявлений позов задоволено повністю, зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020. Однак, на виконання вказаного рішення відповідач самостійно змінив та визначив відсотки суддівської винагороди, в незаконний спосіб зменшивши їх з 90 % до 76 %.

Зазначає, що посилання відповідача на частину третю статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є неправильним, оскільки ця норма визначає розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при призначенні.

Позивач вважає дії відповідача щодо зменшення розміру раніше призначеного грошового утримання незаконними та такими, що порушують його права щодо отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а тому звернувся до суду з даними адміністративним позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 в справі № 140/12976/20 відповідачем було здійснено перерахунок та виплату з 19.02.2020 щомісячного довічного грошового утримання позивача. В результаті проведеного перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 склав 86266,08 грн (113508 грн х 73%).

Відповідач вказав, що при здійсненні такого перерахунку відсотковий показник довічного грошового утримання позивача був визначений із урахуванням стажу роботи позивача та у відповідності до частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З наведених підстав відповідач у задоволенні позову просив відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке було призначено з 04.10.2016 у розмірі 90% суддівської винагороди.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 в справі № 140/12976/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 11 березня 2020 року №52 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 03 березня 2020 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 26 лютого 2020 року №322 (з урахуванням фактично виплачених сум).

На виконання вказаного рішення суду, ГУ ПФУ у Волинській області 17.12.2020 проведено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 76% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

10.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області про проведення виплати вказаного утримання у тому відсотку, який був визначений на день його призначення.

Листом від 30.03.2021 ГУ ПФУ у Волинській області № 2611-2254/Г-02/8-0300/21 відповідач відмовив позивачу проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та вказав, що на момент виконання рішення суду діє частина третя статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якою визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

В результаті перерахунку на даний час, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці встановлено в сумі 86266,08 грн, що становить 76% заробітку та виплачується з 01.01.2021.

Також повідомлено, що згідно з пунктом 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Виплата заборгованості за період з 19.02.2020 по 31.12.2020 в сумі 365221,78 грн буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо зменшення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці з 90% до 76%, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Положеннями частини першої статті 142 цього Закону передбачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Відповідно до частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з частиною п`ятою статті 142 Закону № 1402-VIII пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частина третя статті 142 Закону №1402-VIII передбачає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Водночас, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 1 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Разом з тим, Законом України від 16.10.2019 № 193-IX «Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положеньЗакону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020були визнані такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону № 1402-VIIIзі змінами.

Конституційний Суд у вказаному рішенні зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013).

Таким чином, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесяти п`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII.

У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20.

В силу вищезазначеного, у зв`язку з ухваленням Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020, пункт 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, який визначав, що розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, втратив чинність.

Отже, з 19.02.2020 при вирішенні питання розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача та, відповідно, здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, необхідно керуватися положеннями статті 142 Закону №1402-VIII, які визначають, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Як встановлено з матеріалів справи, при призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ГУ ПФУ у Волинській області керувалося абзацом другим пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII (в редакції чинній станом на 12.10.2016) та застосувало 90% суддівської винагороди. Водночас, як вбачається з розпорядження ГУ ПФУ у Волинській області №880352 від 12.10.2016 при призначенні позивачу довічного грошового утримання судді у відставці до стажу роботи на посаді судді відповідачем протиправно зараховано лише 33 роки 3 місяці 1 день.

Разом з тим, відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Камінь-Каширським районним судом Волинської області станом на 03.10.2016 стаж роботи на посаді судді ОСОБА_1 становив 35 років 03 місяці 01 день.

Враховуючи положення частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII та суддівський стаж позивача (35 років), з 19.02.2020 щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 80 відсотків суддівської винагороди судді: (50% (за 20 років роботи на посаді судді) + 30% (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді), який працює на відповідній посаді.

Отже, відповідачем протиправно проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача з 19.02.2020 в розмірі 76% суддівської винагороди.

Водночас суд зазначає, що зміна відсоткового обчислення при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі статті 142 Закону №1402-VIII, ніяким чином не порушує права позивача, оскільки за рахунок збільшення розміру суддівської винагороди станом на 18.02.2020, що враховується при перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, значно збільшується і розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який підлягає перерахунку згідно з частиною 3 статті 142 Закону № 1402-VIII.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 454,00 грн., сплачений згідно з квитанцією від 09.07.2021 номер платежу .

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 80 до 76 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 19 лютого 2020 року на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року в справі № 140/12976/20.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року у розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський