Справа № 500/1752/21
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/1752/21 пров. № А/857/12265/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року, головуючий суддя Дерех Н.В., ухвалене у м. Тернополі, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Державної митної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Галицької митниці ДМС України, в якому просив скасувати рішення Галицької митниці Державної митної служби України про відмову у припиненні (завершенні) митного режиму тимчасового ввезення ОСОБА_1 , автомобіля марки LAND CRUISER 200 золотистого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований в Чеській республіці, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , оформлене листом від 03.03.2021 року №7.4-3-18.1/10/4774; зобов`язати Галицьку митницю Державної митної служби України видалити із програмно-інформаційного комплексу ЄАІС інформацію щодо митного режиму тимчасового ввезення ОСОБА_1 автомобіля марки LAND CRUISER 200 золотистого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований в Чеській республіці, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що на даний час він не може реалізувати своє право на тимчасове ввезення в Україну іншого транспортного засобу для свого користування, оскільки для цього йому потрібно припинення митного режиму щодо транспортного засобу марки LAND CRUISER 200 золотистого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований в Чеській республіці. Позивач вважав, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача видалити із програмно-інформаційного комплексу ЄАІС інформацію щодо митного режиму тимчасового ввезення вказаного автомобіля. Просить врахувати, що позивачем були виконані всі передбачені чинним митним законодавством України вимоги, на підтвердження повної втрати транспортного засобу в результаті обставин непереборної сили.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з моменту викрадення транспортного засобу відповідні державні органи не вчинили жодних дій для відновлення порушених прав та встановлення причетних до цього злочину осіб, а слідство не може назвати хоча б приблизні строки завершення досудового розслідування, що не відповідає принципу правової визначеності.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12.02.2020 року до Галицької митниці Держмитслужби надійшла заява від представника позивача, якою митницю було проінформовано про неможливість своєчасного вивезення автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезеного на митну територію України гр. ОСОБА_1 25.01.2020 року в митному режимі тимчасового ввезення строком до 1 року, у зв`язку із незаконним заволодінням даним транспортним засобом.

Надана представником позивача інформація та документи щодо неможливості своєчасного вивезення зазначеного вище автомобіля у зв`язку із незаконним заволодінням даним транспортним засобом, та відкриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 26.01.2020 за ознаками, передбаченими частиною третьою ст.289 Кримінального кодексу України, факт незаконного заволодіння вищевказаного автомобіля Галицькою митницею Держмитслужби взята до уваги, про що поінформовано заявника 14.02.2020 року листом за № 7.4-1/18.1/10/4330.

Також, 18.02.2021 позивач звернувся до Галицької митниці Держмитслужби із заявою, в якій просив видалити із програмно - інформаційного комплексу ЄАІС інформацію щодо митного режиму тимчасового ввезення транспортного засобу марки TOYOTA LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого в Чеській Республіці, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , ввезеного ним на митну територію України 25.01.2020 року в митному режимі тимчасового ввезення та не вивезеного у зв`язку із незаконним заволодінням даним транспортним засобом.

Після цього, за результатами розгляду вказаної заяви відповідач листом від 03.03.2021 року №7.4-3-18.1/10/4774 повідомив позивача про те, що внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок досудового розслідування за фактом незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом не свідчить про те, що даний транспортний засіб є безповоротно (повністю) втрачений, а лише тимчасово вибув із володіння позивача.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що належних, достатніх, допустимих доказів безповоротної (повної) втрати внаслідок обставин непереборної сили транспортного засобу марки TOYOTA LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 судом не здобуто та учасниками справи суду не подано.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Як встановлено статтею 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно із ч. 6 ст. 104 МК України передбачено, що для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; у випадках, передбачених законодавством, надати митному органу зобов`язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені митним органом; подати митному органу дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; сплатити митні платежі відповідно до статті 106 МК України або забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X МК України.

Відповідно до ст. 112 МК України визначено, що митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.

Митний режим тимчасового ввезення припиняється митним органом у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України регламентуються ст. 380 МК України.

Статтею 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД, та причепів до них, що класифікуються за товарною позицією 8716 згідно з УКТ ЗЕД, у кількості більше однієї одиниці на кожну товарну позицію дозволяється за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу».

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.

Умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили передбачено Розділом VIII «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили» Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 року за № 1669/21981 (далі - Порядок), яким установлено, що за результатами розгляду заяви щодо факту аварії чи дії обставин непереборної сили керівник митного органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, виносить відповідне рішення згідно з Кодексом. Рішення про припинення (завершення) митного режиму приймається лише щодо транспортних засобів або товарів (їх частини), які внаслідок факту аварії чи дії обставин непереборної сили були знищені, повністю та безповоротно пошкоджені, втрачені або зіпсовані.

Пунктом 2 Розділу VIII Порядку визначено, що обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення про припинення (завершення) митного режиму приймається щодо транспортних засобів або товарів (їх частини), які внаслідок факту аварії чи дії обставин непереборної сили були, зокрема, втрачені шляхом злочинних дій третіх осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що 26.01.2020 року розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 289 Кримінального кодексу України, по факту незаконного заволодіння транспортного засобу марки TOYOTA LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до листа Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 03.02.2021 року №15/39/108/46/02-2021 по кримінальному провадженню ще триває досудове розслідування.

Тобто, з моменту незаконного заволодіння транспортного засобу пройшло більше року, у зв`язку з чим позивач, внаслідок злочинних дій третіх осіб та значною тривалістю досудового розслідування по даному факту не може реалізувати своє право на тимчасове ввезення в Україну іншого транспортного засобу для свого користування, що суперечить принципу правової визначеності.

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення "Броньовський проти Польщі").

Коли питання суспільної користі виникає у справі, державні органи влади повинні реагувати належним чином, правильно та з великою відповідальністю (рішення "Васілеску проти Румунії").

Відповідач, не взявши до уваги належні докази на підтвердження втрати ввезеного на митну територію України транспортного засобу в результаті обставин непереборної сили дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для припинення (завершення) митного режиму тимчасового ввезення ОСОБА_1 , автомобіля марки LAND CRUISER 200 золотистого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а для належного способу відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача видалити із програмно-інформаційного комплексу ЄАІС інформацію щодо митного режиму тимчасового ввезення вказаного транспортного засобу.

Згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі №500/1752/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення Галицької митниці Державної митної служби України про відмову у припиненні (завершенні) митного режиму тимчасового ввезення ОСОБА_1 , автомобіля марки LAND CRUISER 200 золотистого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований в Чеській республіці, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , оформлене листом від 03.03.2021 року №7.4-3-18.1/10/4774.

Зобов`язати Галицьку митницю Державної митної служби України видалити із програмно-інформаційного комплексу ЄАІС інформацію щодо митного режиму тимчасового ввезення ОСОБА_1 автомобіля марки LAND CRUISER 200 золотистого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований в Чеській республіці, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький