Справа № 640/15801/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

22 вересня 2021 року м. Київ№ 640/15801/21
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., ознайомившись із заявою поновлення строку звернення до суду у справі

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергеоком»

про стягнення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергеоком» (далі також - відповідач), в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергеоком» () штраф за порушення Закону України «Про рекламу» у розмірі 5 083, 00 грн. (п`ять тисяч вісімдесят три гривні) до державного бюджету України для зарахування надходжень за реквізитами: отримувач: ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/21081100, код отримувача 37993783, розрахунковий рахунок UA0026005, код бюджетної класифікації 21081100, символ звітності 106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.

Через канцелярію суду 27.07.2021 року представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності та залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку із недоведенням поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із цим позовом, встановленими статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

На переконання відповідача, посилання позивача у позовній заяві на карантинні обмеження не є безумовною підставою для поновлення/продовження процесуальних строків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2021 року встановлено Головному управлінню Держпродспоживслужби в Харківській області строк до 30.08.2021 року для подання суду заяви в порядку частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України. Роз`яснено Головному управлінню Держпродспоживслужби в Харківській області наслідки неподання відповідної заяви в порядку частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачені пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвалено вирішити клопотання відповідача від 27.07.2021 року про застосування строків позовної давності та залишення позовної заяви без розгляду після вирішення судом заяви позивача, поданої у порядку частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі її надходження або, у разі не подання позивачем заяви, після спливу строку на її подання.

Через канцелярію суду 30.08.2021 року позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування заяви позивач просить застосовувати положення пункту 3 розділу VI Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 18.06.2020 року №731 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Цією редакцією встановлено, що процесуальні строки в автоматичному порядку продовжуються на час дії карантину, та не підлягає встановленню поважність причин пропуску процесуального строку, на відміну від актуальної редакції пункту 3 розділу VI Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено менш сприятливе становище сторін в порівнянні з попередньою.

Враховуючи викладене, позивач просить суд поновити строк звернення до суду та відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Вирішуючи заяву позивача про поновлення строку звернення до суду та клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, яким застосовано штраф до відповідача, датовано 20.09.2019 року №307, яке вручено останньому 30.09.2019 року, в той час, як до Окружного адміністративного суду міста Києва позивач звернувся лише 04.06.2021 року (згідно відбитку штемпеля ПАТ "Украпошта" на конверті), тобто, з пропущенням тримісячного строку звернення до адміністративного суду суб`єктом владних повноважень, що останнім не заперечується.

Щодо доводів позивача, викладених у заяві про поновлення строку звернення до суду.

11.03.2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанови №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (з урахуванням постанов № 239 від 25.03.2020 року, № 291 від 22.04.2020 року, № 343 від 04.05.2020 року) та № 392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (з урахуванням постанови № 500 від 17.06.2020 року), від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з урахуванням постанови від 26.08.2020 року № 760), відповідно до яких установлено з 12 березня до 31 жовтня 2020 року на усій території України карантин.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Разом з тим, станом на 04.06.2021 року - день звернення позивача до суду, пункт 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України викладено в наступній редакції:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.».

Отже, учасником справи, яким пропущено процесуальний строк, встановлений законом, (в даному випадку, строк, встановлений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України) має бути подано заяву про його поновлення із обґрунтуванням поважності причин їх пропуску через зумовлені обмеження, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суд звертає увагу, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, судом не може бути застосовано редакцію процесуального закону, яка, станом на день подання позивачем позовної заяви не є чинною, а тому твердження позивача, викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду є помилковими.

Проте, окрім зазначеного, позивачем не наведено жодних причин пропуску процесуального строку звернення до суду із цим позовом, позаяк, у суду відсутні підстави вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду, вказані позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (Ilhan v. Turkey № 22277/93).

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що саме строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності, остаточності та захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка б могла виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 09.01.2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (п.137), рішення від 22.10.1996 року у справі "Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства" (п. 51).

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить вказана позиція Суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див.Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Подібний за змістом висновок наведено Європейським судом з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 року (справа "Каменівська проти України"), згідно якої право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...".

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду без поважних причин, позаяк у суду відсутні підстави для задоволення заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов поданий з порушенням строку, передбаченого для звернення до суду, та пропущений без поважних причин. З вказаних підстав клопотання відповідача - ТОВ «Інтергеоком» про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню, а позов Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 6, 9, 122, 123, пунктом 8 частини першої статті 240, статтями 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовити.

2. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергеоком» від 27.07.2021 року про залишення позову без розгляду задовольнити.

3. Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергеоком» про стягнення штрафу за порушення Закону України «Про рекламу» у розмірі 5 083, 00 грн. (п`ять тисяч вісімдесят три гривні), залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 03.10.2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області (, адреса: 61166, м. Харків, пр-т Науки, 40, 6 поверх);

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтергеоком» (, адреса: 02125, м. Київ, проспект Визволителів, 3, офіс 6).

Повну ухвалу складено 22.09.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна