Справа № 540/2400/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2400/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАЙН ХАУЗХОЛД" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ШАЙН ХАУЗХОЛД" (далі-позивач) звернулося до суду з позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів:

- від 02 лютого 2021 року за №UA508040/2021/000028/2;

- від 01 березня 2021 року за №UA508040/2021/000045/2;

- від 09 березня 2021 року за №UA508040/2021/000050/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов зовнішньоекономічного контракту позивачем впродовж лютого-березня 2021 року було імпортовано на митну територію України товари. З метою митного оформлення цих товарів позивачем були подані вантажні митні декларації, в яких Товариство задекларувало товари за основним методом визначення вартості товарів. До митних декларацій позивачем додані усі необхідні документи. Однак відповідачем прийняті рішення про коригування митної вартості товарів від 02 лютого 2021 року за №UA508040/2021/000028/2, від 01 березня 2021 року за №UA508040/2021/000045/2, від 09 березня 2021 року за №UA508040/2021/000050/2. Відповідно до вказаних рішень коригування митної вартості товарів здійснено за резервним методом визначення вартості товару. Підставою прийняття оспорюваних рішень стало не подання позивачем як декларантом для підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованих товарів повних відомостей про складову митної вартості - вартості страхування імпортованих товарів (не заявлена як окрема складова митної вартості ім-портованих товарів) та не подання інформації про те, що товар не страхувався, а також подання митної декларації країни відправлення мовою оригіналу, без перекладу.

Позивач вважає вказані рішення про коригування митної вартості товару протиправними з огляду на те, що ТОВ «ШАЙН ХАУЗХОЛД» не здійснювало страхування товарів, імпортованих за вищезазначеними вантажними митними деклараціями на період доставки з Китаю до митної території України та кожний раз при митному оформленні товарів надавало відповідні пояснення за підписом уповноважених осіб ТОВ «ШАЙН ХАУЗХОЛД» про відсутність витрат на страхування товарів. Крім того, постав¬ка товарів здійснюється на умовах CFR порт Одеса, вимоги щодо обов`язкового страхування відсутні.

З огляду на викладене позивач просить скасувати вищевказані рішення про коригування митної вартості товару.

Ухвалою від 02.06.2021 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У період з 29.06.2021 по 10.08.2021 та з 13.08.2021 по 20.08.2021 головуючий суддя перебував у щорічній відпустці.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого убачається, що митний орган позов не визнає. Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що по результатам аналізу рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, інформація про які наявна в ПІК ЄАІС Держмитслужби було виявлено не відповідність заявленого рівня митної вартості до інформації яка є в розпорядженні митниці.

Декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності.

Перевіркою поданих документів на наявність у них розбіжностей та невідповідностей було встановлено наступне: Згідно п. 3.1 контракту № KD190103 від 03.01.2019 поставка товарів здійснюється на умовах поставки CFR - Одеса, відповідно до ІНКОТЕРМС 2010. Відповідно до пункту 4.2 контракту, витрати на страхування не включаються відправником до вартості товару.

Відповідач звертає увагу, щ озі змісту наданих до митного контролю Коносаментах відсутні вказівки на вартість страхування або ж відмову постачальника від страхування товару.

У зв`язку з тим, що документи надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності та не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості, декларанту було запропоновано надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до статті 53 Митного кодексу України.

У відповідь на звернення щодо надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість товару, декларантом додатково було надіслано: офіційний прайс від YONGKANG TOOT INDUSTRY AND TRADE CO., LIMITED; копію експортної декларації країни відправлення.

Перевіркою додатково поданих документів було встановлено, що у своїй сукупності вони не спростовують сумнівів щодо достовірності заявленого рівня митної вартості та не містять відомостей щодо підтвердження транспортних та страхових витрат.

Крім того, надана копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, що не дозволяє здійснити порівняння інформації заявленої у ній.

З огляду на викладене відповідач вважає оспорювані рішення правомірними та просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

Між позивачем, ТОВ «ШАЙН ХАУЗХОЛД» (Покупцем), та підприємством «Yongkang Toot Industry and Trade Со., Limited», Китай (Продавцем), укладено зовнішньоекономічний контракт №KD190103 від 03 січня 2019 року та додатко¬ві угоди №1 від 20 листопада 2019 року №2 від 01 вересня 2020 року до контракту на постачання Товарів (сировини, товарів народного споживання та обладнання) на митну територію України на умовах CFR порт Одеса згідно Міжнародним правилам «ІНКОТЕРМС» 2010 року (п. 3.1 контракту).

На підставі вказаного контракту позивачем імпортовані товари на митну територію України та подані митні декларації, а саме:

1. №UA508040/2021/000578 від 02.02.2021 - для здійснення митного оформлення товарів:

- готові до використання серветки (ганчірки) для вологого та сухого прибирання з тканого синтетичного, не трикотажного матеріалу - мікрофібра, для господарчих потреб для скла, дзеркала, різнокольорові, не просочені та без покриття (80% поліестер, 20% по¬ліамід), розміром 30x30см - 100500 шт., за договірною вартістю 5 658,15 доларів США (158769,39 грн. по курсу 28,0603 грн, за 1 дол. США);

- нетканий матеріал з штучних (віскоза 50%) та синтетичних волокон (поліестер 50%) пофарбований, не просочений, без покриття, недубльований, на гільзі та у пропіле-новому пакеті, для виготовлення серветок для вологого та сухого прибирання, поверхнева щільність 90 г/м2, ширина 30 см, різнокольорові - 18 рулонів - 0,34т„ за договірною вар¬тістю 595,00 доларів США (16695,88 грн. по курсу 28,0603 грн, за 1 дол. США);

2. №UA508040/2021/001213 від 01.03.2021 - для здійснення митного оформлення товарів:

- дріт із легованої сталі 0x13, без покриття, діаметром 0,135 мм - 1100 катушок та 0,75мм - 252 бухти - 24,489 т., за договірною вартістю 17 618,49 доларів США (492359,27 грн. по курсу 27,9456 грн, за 1 дол. США);

- нетканий матеріал з штучних (віскоза 50%) та синтетичних волокон (поліестер 50%) пофарбований, непросочений, без покриття, не дубльований, на гільзі та у пропіленовому пакеті, для виготовлення серветок для вологого та сухого прибирання, поверхнева щільність 90 г/м2, ширина 25 см, різнокольорові - 18 рулонів - 0,344т., за договірною вар¬тістю 602,00 доларів США (16823,25 грн, по курсу 27,9456 грн. за 1 дол. США);

- обладнання для пакування товарів: горизонтальна пакувальна машина флоу пак, нова, для упаковки товару у поліетиленову плівку, потужність трансформатора 2,8 кВт, розміром 4600* 1000* 1700 мм, продуктивністю 20-200 упаковок за хвилину, в комплекті з ножами та термопарами - 1 комп., за договірною вартістю 994,50 доларів США (27 791,90 грн, по курсу 27,9456 грн, за 1 дол. США);

3. № UA508040/2021/001391 від 09.03.2021 - для здійснення митного оформлення товарів:

- дріт із легованої сталі 0x13, без покриття, діаметром 0,135 мм - 700 катушок та 0,75мм - 55 бухт - 12,491 т., за договірною вартістю 9596,91 доларів США (265921,74 грн, по курсу 27,7091 грн. за 1 дол. США);

- рукавички з незатверділої вулканізованої гуми: рукавички латексні господарські без напилення, розміри S, М, L, XL, 12 пар в пакеті, 240 пар в коробці - 179760 пар, за до-говірною вартістю 7460,04 доларів США (206710,99 грн, по курсу 27,7091 грн, за 1 дол. США);

- інсектицидний засіб: липка стрічка від мух, являє собою паперову стрічку, на яку нанесена клейова основа, у пластиковому патроні з кришкою для роздрібної торгівлі, роз¬мір патрона 5*2 см, 100 шт. в упаковці, 10 упаковок в ящику, хімічний склад 80% поліізо-бутилену, 20% нафтової смоли, ТМ Green Killer - 500 000 шт., не містить озоноруйнівних речовин, за договірною вартістю 6 400,00 доларів США (177338,24 грн. по курсу 27,7091 грн. за 1 дол. США);

- речі домашнього вжитку; скребки в`язані для чищення посуду з поліпропіленової стрічки, товщина 0,4 мм, різнокольорові - 60 000 шт., за договірною вартістю 522,00 до¬лари США (14 464,15грн, по курсу 27,7091 грн. за 1 дол. США).

З наведеного убачається, що декларантом було обрано основний метод визначення митної вартості товару - «За ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)».

Також до митного органу позивачем подані такі документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) №KD190103 від 03 січня 2019 року із додатковою угодою №1 від 20.11.2019 року та додатковою угодою №2 від 01.09.2020 ро¬ку; комерційний інвойс від 18 грудня 2020 року ВН201218; офіційний прайс-лист від 01.11.2020 року; пакувальний лист від 18 грудня 2020 року; специфікацію (сертифікат якості) №48/KD190103; сертифікат походження №21СЗ 307Y1648/01171; коносамент (Bill of lading) MEDUNN917574 від 26.12.2020 року тощо; комерційний інвойс від 31 грудня 2020 року ВН201231; офіційний прайс-лист від 01.12.2020 року; специфікацію (сертифікат якості) №49/KD190103; пакувальний лист від 31 грудня 2020 року; коносамент (Bill of lading) MEDUNH400354 від 10.01.2021 року тощо; комерційний інвойс від 08 січня 2021 року ВН210108; офіційний прайс-лист від 05.12.2020 року; специфікацію (сертифікат якості) №50/KD190103; пакувальний лист від 08 січня 2021 року; коносамент (Bill of lading) HLCUNG12012DBVQ0 від 15.01.2021 року.

У зв`язку з тим, що документи надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, на думку митного органу, містять розбіжності та не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до статті 53 Митного кодексу України.

На виконання вказаної вимоги митного органу, Товариством надані офіційний прайс від YONGKANG TOOT INDUSTRY AND TRADE CO., LIMITED; копію експортної декларації країни відправлення.

Перевіривши додатково подані документи митний орган дійшов до висновку, що у своїй сукупності вони не спростовують сумнівів щодо достовірності заявленого рівня митної вартості, у зв`язку із чим прийняті оспорювані рішення про коригування митної вартості товару, а саме: від 02 лютого 2021 року №UA508040/2021/000028/2; від 01 березня 2021 року №UA508040/2021/000045/2; від 09 березня 2021 року №UA508040/2021/000050/2.

Підставою прийняття рішення від 02 лютого 2021 року №UA508040/2021/000028/2 стало те, що позивачем не подано наступні документи: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість навантаження, пакування, страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Крім того, надана копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, що не дозволяє здійснити порівняння інформації заявленої у ній.

З огляду на викладене митну вартість товарів скориговано, та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу:

Товар №2 - МД від 22.12.2020 № UA500490/2020/507490, а саме 3,4436 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 2261,*3,4436 = 7785,9796 дол. США);

Товар №3 - МД від 06.01.2021 № UA500500/2021/288, а саме 4,67 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 340*4,67 = 1587,8 дол. США).

Підставою прийняття рішення від 01 березня 2021 року №UA508040/2021/000045/2 стало те, що згідно п. 3.1 контракту № KD190103 від 03.01.2019 поставка товарів здійснюється на умовах поставки CFR Одеса, що передбачає обов`язкове здійснення страхування товару. Декларантом не надані документи, що містять відомості про вартість страхування. Серед наданих документів на підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування.

З огляду на викладене митну вартість товарів скориговано, та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу:

по товару №1 за МД від 22.02.2021 № UA100030/2021/441576, а саме 1,56 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 24489*1,56 =38202,84 дол. США);

по товару №2 за МД від 06.01.2021 № UA500500/2021/288, а саме 4,67 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 344*4,67 = 1606,48дол. США);

по товару №3 за МД від 28.01.2021 № UA500020/2021/2923, а саме 2,10 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 650*2,10 = 1365 дол. США).

Аналогічні обставини щодо відсутності документів про страхування товару стали підставою для прийняття і рішення від 09 березня 2021 року №UA508040/2021/000050/2, відповідно до якого коригування вартості товарів здійснено також за резервним методом згідно статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу:

товар №1 - МД від 22.02.2021 № UA100030/2021/441576, а саме 1,56 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 12491*1,56 = 19485,96 дол. США);

товар №2 - МД від 23.02.2021 № UA500500/2021/7382, а саме 0,0522 дол. США/пару (числове значення митної вартості товару становить: 179760*0,0522 = 9383,472 дол. США);

товар №3 - МД від 25.02.2021 № UA500490/2021/2390, а саме 1,61 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 4000*1,61 = 6440 дол. США);

товар №5 - МД від 19.12.2020 № UA500110/2020/19192, а саме 1,82 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 330*1,82 = 600,6 дол. США).

Не погоджуючись з правомірністю вказаних рішень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним Кодексом (далі МК України), Податковим кодексом України (далі ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування (ч. 2 ст. 1 МК України).

Приписами ст.49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями ч.4 та 5 ст.58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За приписами ч. 1 та 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 МК України).

Частиною 5 ст. 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідачем згідно ч. 5 ст. 54 МК України витребувані митна декларація країни експорту, документи, що містять відомості про вартість страхування, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також було повідомлено, що відповідно до п. 6 ст. 53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019р. у справі №815/6780/15, від 06.09.2019р. у справі №803/1212/14, від 20.10.2020р. у справі №809/1056/16 та ін.

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що позивачем як при декларуванні товарів, так і на вимогу Митниці надані всі наявні у нього документи за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України.

Підставами для витребування відповідачем додаткових документів у зв`язку із сумнівами щодо заявленої позивачем митної вартості товару, крім іншого, полягали у відсутності документів щодо страхування ввезеного позивачем товару та вартості перевезення.

Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності зважаючи на наступне.

З наявних матеріалів справи убачається, що товар поставлявся за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010».

Поставка товару на умовах CFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт).

Також суд зазначає, що оскільки умови поставки за базисом CFR (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» не передбачають обов`язку страхування товару, постачальником не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, що також убачається зі змісту заяв позивача про надання додаткових пояснень на підтвердження митної вартості товарів.

Враховуючи вказані обставини для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов Контракту та Інвойсів такі складові митної вартості товару, який було поставлено на умовах CFR, як витрати на транспортування, навантаження/вивантаження та страхування не потребують додаткового підтвердження та коригування.

Отже, суд вважає помилковим твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування, оскільки такі документи у даному випадку не вимагаються в силу приписів п.п.6, 8 ч.2 ст.53 МК України.

Суд відмічає, що відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи.

Крім того, в оспорюваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідач посилається на наступне: відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на положення статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, оскільки митним органом не наведені обставини та докази, яким чином документи надані позивачем порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті.

Також слід звернути увагу, що відповідно до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст.58-63 цього кодексу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах №814/2659/16, № 804/3893/17.

Отже, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Стосовно не надання декларантом висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, суд зазначає, що вказані документи витребувані митним органом безпідставно та необґрунтовано. Так, відповідно до ч.3 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеного убачається, що законодавцем встановлені три умови, за яких декларант має надати висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини:

- у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- наявність письмової вимоги;

- наявність у декларанта витребуваних документів (висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини).

Крім того, у постанові від 21.01.2021 у справі №820/4906/16 Верховний Суд погодився з позиціями судів попередніх інстанцій про те, що з аналізу положень частини першої статті 3, частини першої статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», частини першої статті 189, частини другої статті 190 Господарського кодексу України випливає, що висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця - оцінювача щодо визначення вартості об`єкта оцінювання, в зв`язку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця оцінювача та здійснюються кожним суб`єктом господарювання на власний розсуд.

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.09.2020р. у справі №815/4686/16.

Як вже встановлено судом, митним органом не доведена наявність підстав для витребування відповідних документів, адже з наданих декларантом документів можливо встановити митну вартість товару. Крім того, декларантом надаються лише ті документи, які наявні у останнього.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для митного оформлення позивачем були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно із п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено судом, за результатами проведеної перевірки, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товарів.

Відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Зі змісту оспорюваних рішень убачається, що митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України, на підставі інформації, наявної у митного органу. У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товарів були використані митні декларації від 22.12.2020 № UA500490/2020/507490, від 06.01.2021 № UA500500/2021/288, від 22.02.2021 № UA100030/2021/441576, від 28.01.2021 № UA500020/2021/2923, від 23.02.2021 № UA500500/2021/7382, від 25.02.2021 № UA500490/2021/2390,від 19.12.2020 № UA500110/2020/19192.

На вимогу суду надати митні декларації, які були використані при коригуванні митної вартості товарів, відповідачем надані копії митних декларацій не у повному обсязі, а саме не надані перші сторінки митних декларацій, що позбавляє суд можливості встановити всю необхідну інформацію, зокрема умови поставок за такими митними деклараціями.

Суд зауважує, що за приписами ст. 8, 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Частиною 1 статті 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, але при цьому суд обмежений приписами ч. 5 ст. 77 КАС України, відповідно до якої суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, положеннями ст.77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 9 статті 80 КАС України встановлено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем належними та допустимими доказами своєї позиції та правомірності своїх рішень.

Частинами 1 - 4 статті 60 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.09.2020р. у справі №815/4686/16.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Таким чином, суд вважає, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту (за основним методом).

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару.

Окремо суд звертає увагу, що декларант наданими до митного оформлення документами повинен підтвердити числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок такої. Даний обов`язок декларанта кореспондується із повноваженнями митного органу щодо перевірки (митного контролю) числового значення заявленої митної вартості. При цьому, митний орган має право витребувати додаткові документи у декларанта лише за умови, якщо вже надані документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Зважаючи на викладене, в даній справі митний орган не спростував дійсності поданих до митного оформлення основних документів, достовірності зазначених у них відомостей, контрактну ціну оцінюваних товарів, а також не довів об`єктивну неможливість перевірити вартість операції на підставі наданих позивачем документів.

Тому в даному випадку відповідач помилково прийшов до висновку про неможливість на основі поданих документів підтвердити складові частини митної вартості.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов до висновку, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані для визначення вартості, зазначеної в вантажних митних деклараціях.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, позивачу належить відшкодувати витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАЙН ХАУЗХОЛД" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів:

- від 02 лютого 2021 року за №UA508040/2021/000028/2;

- від 01 березня 2021 року за №UA508040/2021/000045/2;

- від 09 березня 2021 року за №UA508040/2021/000050/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (, вул. Гоголя буд. 13, м. Херсон, 73000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАЙН ХАУЗХОЛД" (, вул. Перекопська буд. 169, м. Херсон, 73036) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 6810 (шість тисяч вісімсот десять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 108020200