Справа № 460/12580/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді О.М. Дудар, за участю секретаря судового засідання О.П.Янчар, сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: ОСОБА_1 , представники Терещенко О.М., Король В.В.,
відповідача: представник Гуменюк А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1
до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)
про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 13.09.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено провести розгляд справи за правилами статті 287 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні.
22.09.2021 ОСОБА_1 подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, обґрунтовану тим, що про існування спірної постанови позивач дізналася лише 26 серпня 2021 року.
У судовому засіданні позивач та її представники заяву про поновлення строку підтримали. Суду пояснили, що строк звернення до суду ОСОБА_1 пропустила з поважних причин, оскільки оспорювану постанову від відповідача не отримувала, а дізнавшись про її існування, в межах встановленого десятиденного строку звернулася з позовом до суду.
Вказали, що згідно з чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством, боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Оскільки позивач ніколи не проживала у с.Тайкури Рівненського району, то надане відповідачем рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не може бути належним доказом вручення їй постанови про відкриття виконавчого провадження.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду. Зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження №50400717 надсилалася ОСОБА_1 , що підтверджується долученим до відзиву на позовну заяву рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Постанова про стягнення виконавчого збору від 17.03.2016 також була надіслана позивачу у встановленому порядку, однак докази її отримання відсутні, оскільки згідно із чинним законодавством надсилання було здійснене простим листом.
Заслухавши доводи й аргументи сторін, дослідивши матеріали справи та подані додаткові докази, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).
Згідно з ч.3 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби визначено ст.287 КАС України, пунктом один частини другої якої передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
З аналізу наведених норм слідує, що для звернення до суду із позовною заявою щодо рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби встановлюється десятиденний строк, а перебіг строку звернення до суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд зазначає, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.
Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Відтак, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.
Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.
Відтак, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Суд зазначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це підтверджений доказами день, коли вона дізналася про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.
У межах даної адміністративної справи позивач оспорює постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.03.2016, винесену головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції Павелком Л.М. у межах виконавчого провадження №50400717 (а.а.с.21, 78).
Поряд з цим, позивач звернулася до суду з позовною заявою 06 вересня 2021 року (а.с.45), тобто з порушенням строку, визначеного ст.287 КАС України.
Таким чином, про зазначену постанову позивачу стало відомо 26 серпня 2021 року.
Зворотного відповідачем не доведено, доказів вручення ОСОБА_1 постанови від 17.03.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору (ВП №50400717) суду не надано.
Долучений відповідачем до відзиву на позовну заяву супровідний лист від 17.03.2016 №487/3 (а.с.79) не підтверджує надіслання позивачу копії постанови у встановленому порядку.
Суд критично оцінює посилання представника відповідача на обізнаність ОСОБА_1 з існуванням виконавчого провадження №50400717, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно з яким позивач отримала постанову про відкриття такого виконавчого провадження 19.03.2016.
Поряд з цим, згідно з довідкою Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 31.08.2021 №2680/02-13/21, ОСОБА_1 з 07 серпня 2012 року по даний час зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.39).
Ця обставина підтверджується також паспортом ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (чинному на момент виникнення спірних правовідносин), боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Отже, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що саме 26 серпня 2021 року позивач дізналася про можливе порушення відповідачем її прав.
З урахуванням положень ст.ст.122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.
Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мала позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).
Рішенням Європейського Суду з прав людини від 27 червня 2000 року у справі "Ільхан проти Туреччини" ("Ilhan v. Turkey", заява N22277/93) визначено, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У зв`язку з наведеним, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом поважними, а тому такий строк підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст.123, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений з поважних причин процесуальний строк звернення до адміністратвиного суду з позовом до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської облаті Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.03.2016 (ВП №50400717).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.М. Дудар