Справа № 725/4202/21
Суддя: Галичанський О. І.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/4202/21
Номер провадження 2-а/725/118/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Галичанський О. І.

при секретарі: Симик І. М.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Ткаченко О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із цією позовною заявою, підтримуючи яку в судовому засіданні зазначив, що 07 червня 2021 року стосовно нього сержантом поліції Лукащуком М.І. було винесено постанову серії ЕАН № 4314610 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУПАП. Позивач посилався на те, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності відбувся із порушенням його прав. Вказує, що відповідачем були проігноровані його клопотання, не були досліджені докази, які ним (Доскачем) надавалися.

Підтримуючи доводи позивача, його представник в судовому засіданні також додав, що працівниками поліції досліджувалось посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_1 . Вони достовірно знали про існування такого документу і вписали його серію і номер (ВКТ 786060 від 12.10.2016 року) в протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУПАП відносно ОСОБА_1 у графі щодо ідентифікації особи, яка притягається до відповідальності.(Протокол складався також 07.06.2021 року) на тому ж місці і в той же час, коли і виносилась оскаржувана постанова.

Відповідно до тверджень позивача він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУПАП, оскільки пред`явив посвідчення водія на вимогу працівника поліції.

Відповідач надав суду письмовий відзив з проханням відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . У тексті відзиву не зазначено заперечень щодо обставин ідентифікації позивача за його посвідченням водія, на які посилався Доскач в судовому засіданні.

В судове засідання для дачі пояснень і дослідження доказів представник позивача не з`явився. Причин неявки суду не повідомив. Належним чином був інформований про день, час і місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, на яких наполягав позивач і його представник суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕАН № 4314610 від 07.06.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі вбачається, що 07.06.2021 року о 02 годині 24 хвилини в м. Чернівці по Проспекту Незалежності, 94 ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що рухався із технічною несправністю-не працював «стоп сигнал» з правого боку авта. Під час перевірки документів водій не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування, чим порушив п.2.4.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стосовно доводів позивача про скасування постанови з підстав відсутності факту та доказів вчинення нею правопорушення, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп. «а» п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст.33 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що правової підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП стало не пред`явлення ним на вимогу працівника поліції посвідчення водія відповідної категорії.

Разом з цим, відповідно до наданої позивачем і дослідженої в судовому засіданні копії постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.09.2021 року вбачається, що суд при вирішенні справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУПАП відхилив як доказ оскаржувану в цьому судовому засіданні постанову через те, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУПАП зазначено, що особу Доскача встановлено згідно посвідчення водія НОМЕР_1 від 12.10.2016 року.

На підтвердження факту наявності посвідчення водія категорії «В», яка дає право керувати легковими автомобілями ОСОБА_1 в судовому засіданні надав таке посвідчення для огляду і пояснив, що частина зображень і зокрема його фото із часом затерлися, але це ж саме посвідчення продубльовано і знаходиться у додатку «Дія», з яким працівники поліції ознайомлювалися 07.06.2021 року. Надав суду для огляду власний смартфон, при вході у встановлений в ньому додаток «ДІЯ» продемонстрував наявність посвідчення водія зазначеного вище.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

В силу п. 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відносно позивача ОСОБА_1 не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП внаслідок експлуатації транспортного засобу із технічною несправністю-непрацюючим «стоп сигналом».

Проте, під час фіксування технічної несправності і зупинки транспортного засобу у зв`язку з цим, відповідачем була винесена лише оскаржувана постанова. Також майже одночасно відносно позивача було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУПАП, в якому особу Доскача ідентифіковано за посвідченням водія. Провадження у справі за ст. 130 КУПАП постановою суду було закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 126 ч. 1 КУПАП матеріали справи не містять. Представником позивача протилежне не доведено.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи - відповідача до позивача про пред`явлення документів. При цьому, судом встановлено, що відповідач на час спілкування в позивачем мав доступ до посвідчення водія Доскача і ідентифікував його особу з посиланням саме на його посвідчення, що підтверджено постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.09.2021 року про закриття провадження у справі про притягнення Доскача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 ч. 1 КУПАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІІ «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 року № 1395, встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Конституційний Суд України у своєму рішенні по справі № 13-рп/2000 від 16.11.2000 року, дійшов висновку, що закріпивши право будь-якої фізичної особи на правову допомогу, конституційний припис «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав» (частина перша статті 59 Конституції України) за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин, а не тільки з кримінальних. Право на захист, зокрема, може бути реалізоване фізичною особою у цивільному, арбітражному, адміністративному і кримінальному судочинстві.

Суд зазначає, що право особи на захист та правову допомогу- одна з найважливіших державних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина, закріплених ст. 59, ч. 2 ст. 63, п. 5 ч. 3 ст. 129 Конституції України та міжнародними актами, які становлять національне законодавство, щодо прав людини і основоположних свобод (ст. 11 Загальної декларації прав людини; ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права; ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), і не може бути обмежено з огляду на освіту, посаду, соціальний статус особи, яка заявляє про бажання скористатись правовою допомогою адвоката.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, відповідно до позиції Верховного суду від 08.04.2020 у справі № 337/346/17 (К/9901/22443/18, повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1,7 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Керуючись ст.ст.9,77,132,139,205,242-244,246,250,255,286,292-293,295,297КАС України

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову серія ЕАН №4314610 сержанта поліції Лукащук Миколи Ігоровича 1 бат. 1 рота УПП в Чернівецькій області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 07.06.2021р. відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Галичанський О. І.