Справа № 202/5619/21
Суддя: Бєсєда Г. В.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/5619/21
Провадження № 2-а/202/70/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 вересня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

за участю секретаря: Голобородько О.М.

представників позивача: Тіменцевої О.В., Куцугуб О.Ю. відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Індустріального відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС України у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянки Російської Федерації, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Індустріального відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС України у Дніпропетровській області звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянки Російської Федерації.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що в ході проведення цільових профілактичних заходів щодо нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері співробітниками ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Індустріального відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС було доставлено гр. ОСОБА_1 . В результаті здійснення перевірки встановлено наступне, що відповідач в останнє здійснила в`їзд на територію України у 1997 року в особистих справах, та з того часу з України не виїжджала чим порушила вимоги ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», перейшовши таким чином на нелегальне становище. Таким чином, здійснивши в останнє в`їзд в Україну приблизно в 1997 році в особистих справах мала право перебувати на території України не більше як 90 днів протягом 180 днів, на підставах визначених ч. 16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п.п. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150. Граничний період тимчасового перебування на території України встановленого законодавством (не більш як 90 днів протягом 180 днів), відповідач ухилився від виїзду з України, та не маючи інших законних підстав для подальшого перебування в Україні, перейшов на нелегальне становище в Україні, чим порушив вимоги ч. 16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150. Стосовно відповідача прийнято рішення № 9 про примусове повернення з України громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким останню було зобов`язано залишити територію України у термін до 14.05.2021 року. Рішення про примусове повернення з України від 16.04.2021 року відповідач не виконав. Звертали увагу суду, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не зверталась, інформація щодо визнання відповідача біженцем або особи, яка потребує додаткового захисту, відсутня.

Представники Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Індустріального відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС України у Дніпропетровській області позов підтримали та просила задовольнити.

ОСОБА_1 заперечувала щодо позовних вимог. Зазначала, що вона є матір`ю повнолітніх - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яких народила в м. Дніпро та вони є громадянами України. Окрім цього, надала суду рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 29.11.2019 року, у зв`язку з відсутністю дійсного паспортного документа. Відповідач визнала, що не виїжджала з України з 1997 року.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши докази по справі, приходить до таких висновків.

Згідно протоколу АА 170204 про адміністративне затримання від 16.04.2021 року ОСОБА_1 була доставлена уповноваженою особою ВП № 2 капітаном поліції Ніколаєвим К. Ю. у службове приміщення Індустріального районного відділу у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

За порушення правил перебування на території України та ухилення від виїзду з території України, відносно відповідача співробітниками Індустріального РВ у м. Дніпрі ГУ ДМС 16.04.2021 року складено протокол ПР МДН 001622 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України».

Постановою ПН МДН 001621 Індустріального РВ у м. Дніпрі ГУ ДМС від 16.04.2021 року на відповідача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн. в дохід держави, який відповідачем сплачено, що підтверджується квитанцією від 29.04.2021 року.

16.04.2021 року за порушення правил перебування на території України, відносно громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Індустріальним РВ у м. Дніпрі ГУ ДМС було прийнято рішення № 9 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яким відповідача було зобов`язано залишити територію України у термін до 14.05.2021 року.

Відповідно до службової записки № 1201.3.3/39950-21 від 13.09.2021 року громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не зверталась, інформація щодо визнання її біженцем або особи, яка потребує додаткового захисту, відсутня.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VIіноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5ст. 26 Закону №3773-VI).

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, зі змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону №3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки ОСОБА_1 , не виконала в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, та зважаючи на те, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушила правовий режим знаходження її на території України, є підстави для примусового видворення громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Керуючись ст. ст. 9, 241, 242, 244, 246, 288 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Індустріального відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС України у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянки Російської Федерації - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.В. Бєсєда