Справа № 240/21960/20
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/21960/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

21 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Пропан" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішеннь,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2020 року позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішеннь.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що контролюючий орган помилково дійшов висновку щодо реалізації платником податків пального без наявності витратоміра-лічильника, рівноміра - лічильника та резервуара без реєстратора акцизного складу. Крім того, зазначає, що паливороздавальна колонка "Шельф -100-1 LPG", зав. №6766, встановлена на акцизному складі АГЗП Сквира ДП "Пропан" має позитивний результат повірки, проведеної відповідно до законодавства та виконує функцію витратоміра-лічильника. На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

09 серпня 2021 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

14 вересня 2021 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши вказане клопотання та пояснення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

З матеріалів справи встановлено, що 14.09.2021 року на електронну адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду від представника Дочірнього підприємства "Пропан" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке не підписане електронно-цифровим підписом у встановленому законом порядку. На підтвердження зазначеного, провідним спеціалістом відділу надання інформаційних послуг руху адміністративних справ та діловодства суду Козярем В.П. складено відповідну довідку.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що правовий статус електронного цифрового підпису визначає Закон України "Про електронний цифровий підпис" від 22 травня 2003 року № 852-IV. Згідно з ст. 4 вказаного Закону електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

За приписами ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22 травня 2003 року № 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автора.

Між тим, положеннями ч. 2 ст. 167 КАС України визначено, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Таким чином, оскільки клопотання не містять електронного цифрового підпису, тобто подане без додержання вимог ч. 1 ст. 167 КАС України, то останнє не може бути розглянуте судом та підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявка суду не відомі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 14 вересня 2021 року було прийнято протокольну ухвалу.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що напідставі наказу ГУ ДПС у Київській області від 15.05.2020 №808 (а.с.13 т.1), Управлінням було проведено фактичну перевірку дочірнього підприємства "Пропан" за адресою: Київська обл, м.Сквира, вул.Київська,29.

Перевірку призначено з питань дотримання норм законодавства регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, в тому числі, порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у чому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами фактичної перевірки податковим органом складено акт від 30.06.2020 (а.с.14-15 т.1).

За результатами встановлених порушень контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.07.2020№, яким застосовано штрафну санкцію за реалізацію пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників у сумі 20000 грн (а.с.23 т.1).

04.09.2020 позивач на адресу ДПС України направив скаргу №537 на вищевказане рішення (а.с.25-30 т.1).

Рішенням ДПС України №33116/6/99-00-06-02-06-06 від 20.11.2020 скарга залишена без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін (а.с.31-33 т.1).

Вважаючи таке податкові повідомлення-рішення контролюючого органу протиправними та прийнятими в порушення норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду для їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому колегія суддів зазначає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Згідно п.75.1. ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Положеннями підпункту75.1.3. пункту75.1. статті75ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підпунктом21.1.1. пункту21.1. статті21 ПК України визначено, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з п.80.1. ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п. 80.2. ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Пунктом 86.1, статті 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Згідно з п.п. 20.1.19. п.20.1. ст.20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.113.3. ст.113 ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених цим Кодексом та іншими законами України, не дозволяється.

Даючи оцінку доводам апелянта стосовно правомірності винесення податкового повідомлення - рішення від 20.07.2020 №, яким застосовано штрафну санкцію за реалізацію пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників у сумі 20000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що за наслідками перевірки контролюючим органом встановлено факт реалізації позивачем газу скрапленого на АЗС за допомогою технічного устаткування не облаштованого засобами вимірювальної техніки, а саме резервуар для ЗВГ (зберігання зрідженого газу об`ємом 7,25 м. куб реєстр. №263, зав.№1947 від 1984 року) на який не встановлено рівнемір та паливо роздавальна колонка для відпуску зрідженого скрапленого газу типу "Шельф -100-1 LPG", зав. № 6766 від 2010р.) на яку не встановлено витратомір-лічильник. До перевірки не надано акт повірки (свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки) з позитивним результатом (а.с.14-15 т.1).

Згідно п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

На підтвердження встановлення рівнеміра-лічильника на резервуарі АГЗП Сквира, вул.Київська,29 до матеріалів справи надано акт приймання-передачі основних засобів від 03.04.2020 щодо введення в експлуатацію рівнеміра ультразвукового (а.с.20 т.1).

Так, контролюючим органом було сформовано запит №1 від 24.06.2020 з посиланням на п.п.20.1.2. п.20.1. ст.20, п.85.2, п.85.4, п.85.8. ст.85 ПК України та вимогою надати акт прийому-передачі наданих послуг виконання робіт з встановлення рівнемірів-лічильників на ємність АГЗС (а.с.16 т.1).

У відповідь на вказаний запит позивач у додатку до листа №430 від 25.06.2020 надав контролюючому органу копію акту приймання-передачі від 03.04.2020 щодо встановлення (введення в експлуатацію рівнеміра-лічильника) (а.с.18-20 т.1).

Позивач обґрунтовуючи протиправність дій суб`єкта владних повноважень під час виконання ним своїх функцій вказує на відсутність підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу і відбитку печатки у вищезазначеному запиті.

Так, п.85.8. ст.85 ПК України, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до п.85.4. ст.85 ПК України, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до п.85.2. ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п.20.1.2. п.20.41. ст.20 ПК України, для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Тобто, з аналізу вищенаведених правових норм чинного законодавства вбачаться, що наявність певних недоліків у поточному документі, що сформований в ході реалізації контролюючих повноважень суб`єктом не може бути аргументом на користь визнання протиправними дій чи результатів такої перевірки, оскільки за таких обставин платник наділений правом відмови у наданні запитуваних документів та/або інформації.

Зі змісту долучених до матеріалів справи доказів встановлено, що вказаний рівнемір на ємність АГЗП за адресою: Київська обл., м.Сквира, вул.Київська,29 встановлений без залучення сторонніх працівників власними силами ДП "Пропан".

Так, згідно договору 1708/17-1 від 17.08.2017 між (постачальником) ТОВ "Енергоаналітична компанія "ЕКУ" та (покупцем) ДП "Пропан", специфікації до вказаного договору, видаткової накладної №РН-0000035 від 01.12.2017 та платіжного доручення №18627 від 13.09.2017 позивачем було придбано за 80000,00 грн рівнемір ультразвуковий (а.с. 39-45 т.1).

Враховуючи вищенаведені обставини, дослідивши надані сторонами докази, колегія суддів приходить до висновку, що доводи відповідача щодо виявленого порушення у вказаній частині є безпідставними.

Так апелянт як на правомірності дій податкового органу зазначає те, що актом перевірки підтверджується відсутність витратоміра-лічильника на паливороздавальній колонці для відпуску зрідженого скрапленого газу типу "Шельф -100-1 LPG", зав. № 6766 від 2010 року та ненадання акту повірки (свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки) з позитивним результатом слід зазначити наступнне.

Приписи п.230.1.2. ПК України визначають, що паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Відповідно до п.1 та п.2 Розділу IV "Оформлення результатів періодичної, позачергової, інспекційної, експертної повірок та повірки після ремонту" Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №193 від 08.02.2016 "Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів" (далі - Порядок №193) результати повірки ЗВТ вважають позитивними, якщо їх метрологічні і технічні характеристики відповідають вимогам Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та технічних регламентів щодо ЗВТ (далі - встановлені вимоги).

Результати повірки ЗВТ, що випущені з виробництва і введені в експлуатацію до набрання чинності технічними регламентами щодо ЗВТ, вважають позитивними, якщо їх метрологічні та технічні характеристики відповідають вимогам нормативних документів, чинних на момент їх виробництва і введення в експлуатацію.

Згідно з пп.1 п.3 Порядку №193, оформлення результатів періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту здійснюється таким чином: позитивні результати періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту ЗВТ засвідчують відбитком повірочного тавра на ЗВТ чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлюють свідоцтво про повірку ЗВТ за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку.

На вимогу заявника можливе поєднання зазначених видів засвідчення результатів повірки.

Зі змісту запису у відповідній графі Журналу реєстрації проведення технічного обслуговування регламентних робіт, профілактичних оглядів, опосвідчень та ремонтів технологічного обладнання та електрообладнання автомобільного газозаправочного пункту за адресою: м.Сквира, вул. Київська, 29 встановлено факт проведення періодичної повторної повірки повірки 19.02.2020 (а.с.36-38 т.1).

На підтвердження проведення повірки позивачем також надано Формуляр (паспорт) на колонку паливнороздавальну КЗГР Шельф зав. №6766 від 2010 року, в якому у відповідному розділі "Данные о проверке измерительных приборов поверочными органами" (мовою оригіналу) зроблено запис про придатність колонки з відбитком повірочного тавра про періодичну повірку від 19.02.2020 (а.с.34-35 т.1).

Наведені вище обставини та проаналізовані норми чинного законодавства дозволяють суду зробити висновок, що паливороздавальна колонка "Шельф -100-1 LPG", зав. №6766 має позитивний результат повірки, що проведена відповідно до законодавства, а тому виконує функцію витратоміра-лічильника.

Крім того, позивачем на підтвердження правомірності реалізації скрапленого газу на АГЗП Сквира ДП "Пропан" за допомогою зареєстрованих в реєстрі: рівнеміра -лічильника на резервуарі для ЗВГ та витратоміра-лічильника, функцію якого виконує паливороздавальна колонка до матеріалів справи надано Довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри та Коригуючу довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (а.с.96-96 зворот, 97-97 зворот т.1) та щоденні Довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишки пального на акцизному складі пального, а саме за період з 04.04.2020 по 20.07.2020 (а.с.98 т.1, 1-54 т.2).

Формат вказаних Довідок затверджений Наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження формату даних, структури та форм електронних документів для наповнення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуар" №944 від 27.11.2018.

Відповідно до п.п.1.2 п.2 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого Постановою КМУ №891 від 22.11.2017 (далі - Порядок №891): рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі (далі - рівнемір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара; витратомір-лічильник (далі - витратомір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах.

Відтак, позивачем на виконання вимог Порядку №891 було сформовано та надано контролюючому органу Довідки за встановленою Наказом №944 формою, що в свою чергу також опосередковано спростовує виявлені контролюючим органом порушення.

А тому, з урахуванням вказаних обставин, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 20.07.2020 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у п. 36 по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, щодо задоволення адміністративного позову.

При цьому, апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких рішення суду не підлягає скасуванню, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Натомість оскаржуване рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Курко О. П.