Справа № 380/404/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/404/20 пров. № А/857/12604/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Сеника Р.П., Шинкар Т.І.

з участю секретаря судового засідання Кахнич Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року, ухвалене суддею Кузаном Р.І. у м. Львові о 18 год 07 хв. у справі № 380/404/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону України про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправними рішення та дії військової прокуратури Західного регіону України щодо організації нарахування і виплати з 05 жовтня 2016 року до 09 серпня 2019 року грошового забезпечення полковнику юстиції ОСОБА_1 , який перебував в розпорядженні військового прокурора Західного регіону України, шляхом видання щомісячних наказів про виплату йому премій;

- визнати протиправною бездіяльність військової прокуратури Західного регіону України щодо незабезпечення виплати з 01 серпня 2018 року до 09 серпня 2019 року грошового забезпечення полковнику юстиції ОСОБА_1 , який перебував в розпорядженні військового прокурора Західного регіону України, в розмірі грошового забезпечення, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження (31 серпня 2016 року), з урахуванням перерахунку в разі набуття права на збільшення розмірів окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також змін у нормах грошового забезпечення;

- зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону здійснити за період з 1 серпня 2018 року до 9 серпня 2020 року перерахунок та виплату грошового забезпечення, виходячи з грошового забезпечення, яке він отримував за займаною посадою першого заступника військового прокурора Західного регіону України до зарахування в розпорядження (31 серпня 2016 року), з урахуванням перерахунку в разі набуття права на збільшення розмірів окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також змін у нормах грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнути з Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку, з 10 серпня 2019 року по день фактичного розрахунку.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової прокуратури Західного регіону України щодо незабезпечення виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.08.2018 року по 08.08.2019 року, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, а саме: посадового окладу за посадою першого заступника військового прокурора Західного регіону України станом на серпень 2016 року, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років, з урахуванням раніше виплачених сум та змін у розмірах щомісячних основних або додаткових видів грошового забезпечення;

Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.08.2018 року по 08.08.2019 року, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, а саме: посадового окладу за посадою першого заступника військового прокурора Західного регіону України станом на серпень 2016 року, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років, з урахуванням раніше виплачених сум та змін у розмірах щомісячних основних або додаткових видів грошового забезпечення.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, всупереч вимогам п.10 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджений наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року (далі - Порядок № 260), нараховував та виплачував позивачу грошове забезпечення без врахування всіх обов`язкових складових, а саме посадового окладу за посадою першого заступника військового прокурора Західного регіону України, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково, а саме:.

- визнати протиправною бездіяльність Військової прокуратури Західного регіону України щодо незабезпечення виплати ОСОБА_1 за період з 01.08.2018 року по 09.08.2019 року, який перебував у розпорядженні військового прокурора Західного регіону грошового забезпечення, виходячи із розміру грошового забезпечення, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження (31 серпня 2016 року), з урахуванням перерахунку в разі набуття права на збільшення розмірів посадових окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також змін у нормах грошового забезпечення.

- зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01.08.2018 року по 08.08.2019 року грошового забезпечення, виходячи грошового забезпечення, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження (31 серпня 2016 року), з урахуванням перерахунку в разі набуття права на збільшення розмірів посадових окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також змін у нормах грошового забезпечення.

- стягнути з Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку, з 10 серпня 2019 року по день фактичного розрахунку.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд першої інстанції фактично звузив обсяг грошового забезпечення, на яке позивач мав право, до таких складових як: посадовий оклад, оклад за військовим званням і надбавка за вислугу років, замість повного розміру грошового забезпечення, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що між позивачем та Міністерством оборони України в особі Міністра оборони 02.09.2014 року укладено контракт про проходження військової служби в Збройних силах України строком на 5 (п`ять) років.

До 31.08.2016 року позивач проходив військову службу на посаді першого заступника військового прокурора Західного регіону України.

Наказом Генерального прокурора України від 31.08.2016 року № 359-вк позивач звільнений з посади першого заступника військового прокурора Західного регіону України на підставі пункту 3 статті 1 Закону України «Про очищення влади» та зарахований в розпорядження Генерального прокурора України.

Наказом Генерального прокурора України від 04.10.2016 року № 412-вк позивач направлений в розпорядження військового прокурора Західного регіону України до вирішення питання щодо проходження військової служби.

На підставі наказу Міністра оборони України № 408 від 24.07.2019 року, наказом військового прокурора Західного регіону України № 577к від 08.08.2019 року, позивача виключено з 09.08.2019 року із списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України, усіх видів забезпечення, у зв`язку із звільненням з військової служби у запас, відповідно до п.п. «і» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частинами третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади») та направлено до Личаківсько-Залізничного ОРВК м. Львова Львівської області для постановки на військовий облік.

Згідно з довідкою про нараховане грошове забезпечення, першому заступнику військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_1 з 01 січня по 31 серпня 2016 року, розмір грошового забезпечення в серпні 2016 року становив 25374,73 грн (в тому числі: оклад 3834,87 грн, надбавка за звання 135 грн, надбавка ОВЗ 4953,44 грн, надбавка за доступ до державної таємниці 575,23 грн, премія 14342,24 грн, вислуга оперативним працівникам 1533,95 грн).

Відповідно до наявних у справі розрахункових листів за період з серпня 2018 року по серпень 2019 року, грошове забезпечення позивача нараховувалось відповідачем, з врахуванням таких розмірів його складових: оклад 8870,00 грн; надбавка за звання 1480,00 грн; індексація - 123,35 грн (з грудня 2018 по лютий 2019 року 205,55 грн, в березні 2019 року 272,78 грн); вислуга оперативним працівникам - 5175,00 грн.

У зв`язку з тим, що, на думку позивача, відповідач не в повному обсязі виплачував грошове забезпечення та не провів остаточного розрахунку при звільненні, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Апеляційний суд зазначає, що питання оплати праці позивача, як військовослужбовця, у спірний період було врегульовано Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджений наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Суд першої інстанції до спірних правовідносин застосував норми пункту 10 розділу 1 Порядку № 260, згідно з якими, військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби до Збройних Сил України з державних органів, установ, організацій, грошове забезпечення за період із дня зарахування їх у розпорядження до дня вступу до виконання обов`язків за новими посадами або до дня звільнення з військової служби включно виплачується виходячи з посадового окладу за посадами, які вони обіймали в цих органах, установах, організаціях, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

При цьому, суд першої інстанції у рішенні посилався на пункт 11 розділу 1 Порядку № 260, однак не взяв його до уваги, роблячи висновок по суті спору.

Відповідно до цього пункту у разі змін розмірів (норм) щомісячних основних або додаткових видів грошового забезпечення під час проходження військової служби (у тому числі під час відряджень, відпусток, навчання, звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, перебування на лікуванні в лікарняних закладах та розпорядженні тощо) здійснюється перерахунок грошового забезпечення з дня, з якого відбулися відповідні зміни.

Крім того, відповідно до пункту 7 розділу ХХVІІІ Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовців під час перебування у розпорядженні підлягає перерахунку в разі набуття права на збільшення розмірів окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також змін у нормах грошового забезпечення.

Отже, відповідно до пункту 11 розділу 1 Порядку № 260 та пункту 7 розділу ХХVІІІ Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовців під час перебування у розпорядженні підлягає перерахунку в разі збільшення не лише посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а і у разі зміни щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. На що суд першої інстанції не звернув увагу, внаслідок чого ухвалив неправильне рішення.

Тому, доводи позивача з цього приводу є суттєвими і такими, які впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Доводи позивача про те, що останнім днем перебування позивача у розпорядженні є 09.08.2019 року є безпідставними, оскільки саме з цього дня позивач виключений із списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України та усіх видів забезпечення у зв`язку із звільненням з військової служби у запас. Зважаючи на це, цей день не береться до уваги для перерахунку грошового забезпечення позивача.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що відповідач безпідставно не зробив перерахунок грошового забезпечення позивача за період з 01.08.2018 року по 08.08.2019 року, з урахуванням змін грошового забезпечення за посадою, яку позивач обіймав до направлення в розпорядження військового прокурора Західного регіону України, в тому числі окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, а також у разі зміни щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Тому адміністративний позов в цій частині необхідно задовольнити частково, шляхом визнання бездіяльності відповідача щодо незабезпечення виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.08.2018 року по 08.08.2019 року, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, з урахуванням збільшення розмірів окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також змін у нормах грошового забезпечення та зобов`язати відповідача вчинити відповідні дії.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то суд першої інстанції правильно вказав, що ця вимога є передчасною, оскільки остаточного розрахунку з позивачем відповідач не провів, а тому неможливо встановити час затримки виконання розрахунків при звільненні.

Тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні необхідно відмовити, як передчасної.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин справи, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року, у справі № 380/404/20 скасувати, та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової прокуратури Західного регіону України щодо незабезпечення виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.08.2018 року по 08.08.2019 року, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, з урахуванням збільшення розмірів окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також змін у нормах грошового забезпечення.

Зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.08.2018 року по 08.08.2019 року, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, з урахуванням збільшення розмірів окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також змін у нормах грошового забезпечення.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Т. І. Шинкар
Повний текст постанови складений 23.09.2021 року