Справа № 420/17121/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
22 вересня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправною відмову Військово-медичного клінічного центру Південного регіону щодо проведення перерахунку розміру грошового забезпечення за 2020 рік (починаючи з 01.02.2020 року) з урахуванням положення п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 в редакції від 01.03.2018 року (розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року) ОСОБА_1 ; зобов`язання Військово-медичного клінічного центру Південного регіону здійснити перерахунок грошового забезпечення за 2020 рік (починаючи з 01.02.2020 року) та здійснити фактичну виплату різниці між фактично виплаченого грошового забезпечення за 2020 рік та сумою перерахованого грошового забезпечення (основні види грошового забезпечення та щомісячні додаткові види грошового забезпечення) ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальне звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Сума різниці, яка підлягає виплаті за 2020 рік становить 52722,81 грн.; зобов`язання Військово-медичного клінічного центру Південного регіону здійснити перерахунок суми одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням перерахованої суми грошового забезпечення та здійснити виплату різниці між сумою фактично виплаченої грошової допомоги при звільненні та перерахованою сумою грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 . Сума різниці становить 89110,00 грн.; зобов`язання Військово-медичного клінічного центру Південного регіону здійснити нарахування та виплату різниці між сумою фактично виплаченої грошової компенсації за невикористану відпустку учасника бойових дій та перерахованою сумою ОСОБА_1 . Сума різниці становить 8316,93 грн.; стягнення з Військово-медичного клінічного центру Південного регіону суми середнього заробітку за несвоєчасно виплачене грошове забезпечення за період з 01.02.2020 року по 26.11.2020 року на користь ОСОБА_1 , з моменту звільнення по момент фактичного здійснення виплати всіх належних сум. Орієнтовно розрахована сума 149775,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ст. 233 КзПП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

В постанові від 11.02.2021 року по справі № 240/532/20 Верховний Суд зазначив, що відповідно до статей 3 і 221 КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу, підлягають розгляду індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності. За приписами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України справи, що виникають з трудових правовідносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства. При цьому норми Цивільного кодексу України визначають загальну позовну давність тривалістю у три роки (стаття 257) та передбачають можливість установлення законом для окремих видів вимог спеціальної позовної давності (стаття 258), яка може бути скороченою або більш тривалою за загальну позовну давність. Виходячи з цього, встановлений у частині першій статті 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору. Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців. Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір. Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України.

В позовній заяві позивач вказує, що з 2002 року по 26.11.2020 рік проходив військову службу та був звільнений з посади начальника клініки отоларингології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

Відповідно до приписів Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий. Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, отримуючи грошове забезпечення в березні 2020 року за минулий місяць позивач повинен був дізнатися про порушення його прав, зокрема виплату грошового забезпечення без урахування положення п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 в редакції від 01.03.2018 року (розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року).

Крім того, наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 241 від 26.11.2020 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу центру та всіх видів забезпечення та наказано, зокрема, виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню у розмірі 461464,00 грн.

Тобто, станом на дату виключення зі списків особового складу центру позивачу, ОСОБА_1 , було відомо про розмір грошової допомоги при звільненні.

Проте, до суду з даною позовною заявою позивач звернувся лише 15.09.2021 року відмітка служби доставки на конверті, в якому надійшла позовна заява), тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

При цьому, всупереч ч. 6 ст. 161 КАС України до позовної заяви не додано заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Недоліки повинні бути усунені шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 160, 161 КАС України, а саме шляхом надання заяви про поновлення строку звернення разом з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 287 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий відповідно до вимог ч. 1 п. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Левчук