Справа № 761/36470/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Вівдиченко Т.Р. та суддів Лічевецького І.О., Сорочка Є.О., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДОП Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Київ Стовпівського Івана Сергійовича, Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування постанови, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДОП Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Київ Стовпівського Івана Сергійовича, Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування постанови, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач - ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року залишено без руху, через її невідповідність вимогам п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, а саме: до апеляційної скарги не доданий документ про сплату судового збору та встановлено десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків.

Конверт із копією ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом повернувся на адресу суду апеляційної інстанції із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Разом з тим, КАС України не передбачено наслідків повернення поштового відправлення з ухвалою про залишення касаційної скарги без руху з незалежних від суду причин.

Колегія суддів бере до уваги положення ч. 6 ст. 7 КАС України, згідно із якими, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону, суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

В силу п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, оскільки, КАС України не врегульовано питання щодо наслідків повернення поштового відправлення з ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху з незалежних від суду причин, колегія суддів вважає за доцільне, на підставі ч. 6 ст. 7 КАС України, застосувати у даному випадку за аналогією закону правила ч. 11 ст. 126 КАС України, якими врегульовано питання щодо вручення повістки.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 вересня 2019 року у справі № 761/8816/19.

Таким чином, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху вважається врученою апелянту.

Судом апеляційної інстанції було надано апелянту достатньо часу для з`ясування руху справи.

За інформацією щодо руху справи до суду апелянт не зверталася, а тому втратила інтерес до розгляду її скарги.

Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262- IV «Про доступ до судових рішень» (далі - Закон №3262-ІУ) усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр). Реєстр - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі (стаття 3 вказаного Закону).

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 4 Закону № 3262-ІУ судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала від 07 червня 2021 року про залишення апеляційної скарги позивача без руху оприлюднена 10 червня 2021 року.

Таким чином, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху позивачем не виконана.

Однією із засад адміністративного судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі, й органів державної влади.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Оплата судового збору за подання апеляційної скарги є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі KARAKUTSYA v. UKRAINE (заява №18986/06) від 16.02.2017 р. (набуло статусу остаточного 16.05.17р.), Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (див. між іншого, Teuschler v. Germany (dec.), no. 47636/99, 4 жовтня 2001; Sukhorubchenko v. Russia, no. 69315/01, § 48, 10 February 2005; Gurzhyy v. Ukraine (dec.), no. 326/03, 1 квітня 2008; and Muscat, цит.вище, § 44) (п. 53).

В силу п. 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України", право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 09 січня 2020 року у справі №1940/1874/18.

Таким чином, при належному добросовісному відношенні позивач не була позбавлена можливості ознайомитись з текстом ухвали від 07 червня 2021 року про залишення позовної заяви без руху та усунути зазначені у ній недоліки, проте, таким правом не скористалася.

Отже, станом на 23 вересня 2021 року, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом не виконана.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Враховуючи те, що апелянт, в установлений судом строк, недоліки апеляційної скарги не усунув, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Водночас, слід зазначити, що, відповідно до положень частини другої статті 298, частини восьмої статті 169 КАС України, апелянт після повернення апеляційної скарги не позбавлений права повторно зверутись з такою скаргою в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 329, 331 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДОП Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Київ Стовпівського Івана Сергійовича, Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування постанови, стягнення матеріальної та моральної шкоди - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Лічевецький І.О.

Сорочко Є.О.