Справа № 136/1666/21
Суддя: Шпортун С. В.
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1666/21
УХВАЛА

іменем України

24.09.2021 м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Мосур Віталі Миколайовича, Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серія LV від 10.09.2021,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позов не відповідає вимогам ст.160, 161 КАС України, з огляду на таке.

Так, згідно із частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Із цих законодавчих положень випливає, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, у кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Судом встановлено, що позов пред`явлено позивачем до двох відповідачів, утім зміст позовних вимог не викладено щодо кожного з відповідачів; не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги конкретно щодо кожного із відповідачів та не наведено доказів, що підтверджують вказані обставини. У позові не наведено обґрунтування порушення оскаржуваним рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача кожним із відповідачів.

Всупереч вимогам п. 7-10 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позові не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не зазначено обґрунтування порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод, інтересів позивача.

Крім того, вимогами ч. 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, позивачем до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору чи документа, водночас містяться посилання на ст. 288 КУпАП щодо звільнення від сплати судового збору.

У той же час згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З 01 листопада 2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір», яким регулюються питання розміру судового збору, порядку його сплати та звільнення від сплати, а не Кодексом України про адміністративні правопорушення.

З огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, оскарження постанов у справі про адміністративні правопорушення до суду подається у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, отже застосуванню підлягають приписи КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлені пільги щодо сплати судового збору.

Слід зазначити, що відповідно до статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Також, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Таким чином, позивачем за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення має бути сплачено судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270,00 грн.

Тому, позивачу необхідно здійснити оплату судового збору за подання до суду адміністративної позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 грн. та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

У додатках до позовної заяви позивачем зазначено про надання документі до позову, а саме доказів, утім при надходженні їх до суду не було встановлено, про що канцелярією суду складено акт про втрату документів від 21.09.2021 за №1/94/2021.

Отож в порушення вимог ст.161 КАС України позивачем не додано до позову доказів.

Судом встановлено, що у позові відсутні обґрунтування щодо вибору позивачем підсудності (ст. 25, 26 КАС України), оскільки позови до відповідача (юридичної особи) пред`являються в суд за місцезнаходженням юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в іншому випадку слід підтвердити право на альтернативну підсудність позивачем.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання строку позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно виконати вимоги даної ухвали суду. У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись статтями 2, 5, 122, 123, 160, 161, 169, 171 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Мосур Віталі Миколайовича, Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування повідомлення про притягнення до адміністраивної відповідальності серія LV від 10.09.2021, - залишити без руху, надавши позивачеві строк у десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Шпортун