Справа № 336/5838/21
Суддя: Боєв Є. С.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 336/5838/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 вересня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Копієвої Мирослави Володимирівни (відповідач-1) та Управління патрульної поліції в Запорізькій області(відповідач-2) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.07.2021 року, ОСОБА_1 на автомобілі Nissan Rogue, peєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по Набережній магістралі в м. Запоріжжя, де була зупинена екіпажем патрульної поліції за нібито порушення правил дорожнього руху, а саме перевищення швидкості руху. На вимогу інспектора патрульної поліції Позивачем було передано посвідчення та реєстраційне свідоцтво на автомобіль, після чого інспектором було повідомлено про перевищення водієм швидкості руху, а саме рух зі швидкістю 75 км/год, що є перевищенням встановленої швидкості населеному пункті, а саме порушенням п 12.4 Правил дорожнього руху. На місці зупинки поліцейським була складена та надана ОСОБА_1 під підпис постанова про адміністративне правопорушення. Позивач вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення, оскільки відповідачем не надано достатніх доказів перевищення швидкості руху. Також відповідно до рішення Запорізької міської ради № 68 від 18.12.2019 було збільшено швидкість руху транспортних засобів вздовж вул. Прибережна автомагістраль у м. Запоріжжі до 70 км/год у період з 01 квітня по 01 листопада. На її думку, навіть якщо вона і порушила швидкісний режим на зазначеній у постанові ділянці дороги, її не можна притягнути за ч. 4 ст. 122 КУпАП. Крім того, посилаючись на принцип якості закону, вважає, що колізії у правових нормах мають бути вирішені на користь особи, навіть якщо швидкість на цій ділянці дороги становить 50 км/год., як вважав поліцейський.

позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою судді від 15.09.2021 після усунення недоліків позовної заяви було відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268, 272, 286 КАС України, призначено судове засідання, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

Зокрема відповідачам повідомлено, що відзив має бути поданий протягом 5 днів з дня оприлюднення на веб-порталі судової влади України ухвали про відкриття провадження.

Ухвала про відкриття провадження була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 17.08.2021.

Станом на 22.09.2021 року відзиву на адміністративний позов не подано.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту постанови ЕАН № 4454656 від 07.07.2021, 07 липня 2021 року о 16 год. 18 хв. 44 с. в м. Запоріжжі Набережна магістраль водій, керуючи транспортним засобом, перевищив встановлені обмеження руху в населеному пункті 50 км/год на 25 км/год та рухався зі швидкістю 75 км/год. Замір проводився лазерним вимірювачем швидкості руху (далі нерозбірливо), чим порушив п. 12.4 ПДР (далі також нерозбірливо).

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач не подав відзиву на позов та не надав суду будь-яких об`єктивних і беззаперечних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Така позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

Оскільки доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення та, відповідно, необхідність її скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із встановленням судом відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, зазначене є підставою для скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем також заявлено позов до інспектора

інспектора першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Копієвої Мирослави Володимирівни.

Згідно із статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.5 статті 121.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейські відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку - Національної поліції.

Отже, відповідні поліцейські не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

З огляду на наведене, оскільки адміністративний позов заявлено також до інспектора першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Копієвої Мирослави Володимирівни, яка є неналежним відповідачем, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до цього відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із статтею 132 КАС, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 133 КАС для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої 134 КАС, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем наведені витрати, пов`язані із розглядом справи: поштові витрати - 300 грн., правова допомога- 1000 грн.

Однак у порушення вимог ч. 3, ч. 4 ст. 134 КАС не підтверджує відповідними доказами понесені витрати, відтак із відповідача-2 підлягає стягненню лише судовий збір у розмірі 908 грн., що сплачений квитанцією № 38500.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4454656 від 07.07.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 гривень, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В задоволенні позовних вимог до інспектора першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Копієвої Мирослави Володимирівни- відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 гривень.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач-1 - інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Копієва Мирослава Володимирівна, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96;

Відповідач-2 - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.С. Боєв

22.09.21