Справа № 2а-0770/3659/12
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 2a-0770/3659/12 пров. № А/857/13702/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Большакової О.О., Мікули О.І.

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року, прийняте суддею Рейті С.І. в м.Ужгород, повний текст складено 03 червня 2021 року, у справі № 2a-0770/3659/12 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз" до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Ужгородський Турбогаз" звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області, в якому просила визнати протиправними податкові повідомлення-рішення від 03 грудня 2012 року за №№ , , , та .

В обґрунтування вимог зазначає, що підставою для висновку про завищення позивачем валових витрат на суму 540987 грн та завищення податкового кредиту на суму 107007 грн є віднесення до складу податкового кредиту та валових витрат сум, пов`язаних з придбанням товару у ПП Універсал Н за нікчемним договором, оскільки нібито у вказаного підприємства відсутнє фактичне здійснення фінансово-господарських операцій. При цьому, зазначено, що суми валових витрат сформовано в рамках укладеного договору, за якими здійснювалися поставки товару на користь позивача, на підставі накладних, транспортних та платіжних документах, а сплачений ПДВ в межах виконання договору в зв`язку з придбанням такого товару відноситься до складу податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних, згідно вимог пп. 7.4.5. п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість. Посилається на норми цивільного законодавства щодо недійсності угод, зазначаючи про помилковість висновку податкового органу щодо нікчемності укладеної угоди, оскільки можливе недодержання сторонами в момент вчинення правочину вимог ч. 1. та ч. 5 ст. 203 ЦК України є підставою виключно для оспорювання такого правочину в судовому порядку. Натомість податковий орган не посилається на жодну норму права, яка б визнавала відповідний правочин недійсним в силу закону і відповідно не потребувала визнання його недійсним в судовому порядку.

Висновок відповідача про те, що заборгованість позивача перед поручителями як новими кредиторами у зобов`язаннях за кредитними договорами є поворотною фінансовою допомогою (що слугувало підставою для збільшення валових доходів на суму 2556924 грн) суперечать нормам чинного законодавства України. Зазначено, що порука не є самостійним видом зобов`язань, а є лише способом виконання основного зобов`язання, виконання поручителем зобов`язань перед кредитором боржника не може вважатись поворотною фінансовою допомогою, наданою боржнику, оскільки відсутній факт передання платнику податку грошових коштів у користування. Крім того, вказано на протиправність висновку відповідача про неправомірність віднесення позивачем до складу валових витрат відсотків сплачених за кредитними договорами (що слугувало підставою для зменшення валових витрат на суму 3347988 грн.), оскільки такий висновок прямо суперечить приписам пп.14.1.258. п. 14.1. ст. 14, п. 141.1. ст. 141 Податкового кодексу України. Також вважає протиправним висновок щодо завищення позивачем податкового кредиту на суму 7016 грн по взаємовідносинам із ТОВ Оріон ЛТД оскільки вказане товариство мало правовідносини із ПП Децимус, ТОВ Маст-Опт та ПП Велес-ЛВ, які мають ознаки фіктивності. Відповідна господарська операція носила реальний товарний характер, а спірна сума ПДВ включена до податкового кредиту на підставі належним чином оформлених податкових накладних, згідно вимог розділу V Податкового кодексу України. Крім того зазначає, що можливе порушення контрагентом позивача вимог податкового законодавства не впливають на права та обов`язки позивача та не можуть бути підставою для визначення податкових зобов`язань позивачеві.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.02.2013 позовні вимоги ПАТ "Ужгородський Турбогаз" задоволено. Визнано протиправними податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Ужгороді Закарпатської області № від 03.12.2012, № від 03.12.2012, № від 03.12.2012, № від 03.12.2012, № від 03.12.2012.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.02.2013 скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Ужгороді Закарпатської області від 03.12.2012 року №, № , № , № , № , чим фактично змінив формулювання способу захисту зазначеного судом першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 19.03.2019 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.02.2013 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. Одночасно визнавши, що суди дійшли правильного висновку про те, що сплачені кредитору поручителем зобов`язання боржника по кредитному договору не є поворотною фінансовою допомогою та правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат відсотків, сплачених за кредитними договорами укладеними з ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит», а щодо формування позивачем валових витрат та податкового кредиту по операціях з ПП «Унівесал Н», ТОВ «Оріон ЛТД» та ФОП ОСОБА_1 скеровано на новий розгляд.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області ДПС № від 03.12.2012, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 25307,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області ДПС № від 03.12.2012, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 70499,00 грн та донараховано 17624,00 грн штрафних (фінансових) санкцій.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області ДПС № від 03.12.2012, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2825835,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області ДПС № від 03.12.2012, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 237152,00 грн за основним платежем та 59288,25 грн штрафних (фінансових) санкцій.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області ДПС № від 03.12.2012, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 16467,00 грн за основним платежем та 3295,25 грн штрафних (фінансових) санкцій.

Головне управління ДПС у Закарпатській області подало апеляційну скаргу, з підстав неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та неповного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на те, що спірні податкові повідомлення-рішення є правомірні, що підтверджується встановленими під час перевірки порушеннями позивачем вимог податкового законодавства, які зафіксовані в акті перевірки від 20 листопада 2012 року № 16/22-1/00153608.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Також, в поданій апеляційній скарзі контролюючим органом заявлено клопотання про заміну сторони відповідача на його правонаступника - Головне управління ДПС у Закарпатській області, як відокремленого підрозділу ДПС України.

Враховуючи те, що правонаступником Головного управління ДПС у Закарпатській області є Головне управління ДПС у Закарпатській області, утворене як відокремлений підрозділ ДПС України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, у відповідності до статті 52 КАС України, допустити заміну відповідача у справі на правонаступника - Головне управління ДПС у Закарпатській області, як відокремленого підрозділу ДПС України.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення - без змін. Поряд з цим зазначають, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, який просить задоволити апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Державною податковою службою у Закарпатській області проведено позапланову виїзну перевірку ПАТ Ужгородський Турбогаз з питань дотримання вимог податкового законодавства при правових взаємовідносинах із ПП Універсал Н за період з 01.10.2009 по 31.12.2009.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт № 14/16-00/00153608 від 10.09.2012, встановлено порушення ПАТ Ужгородський Турбогаз вимог п. 5.1., пп.5.2.1. п. 5.2., пп.5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств та пп.7.4.1., пп. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість внаслідок чого позивачу зменшено валові витрати за IV квартал 2009 року на суму 540 987,0 грн та зменшено податковий кредит по ПДВ в сумі 107 007 грн.

ПАТ Ужгородський Турбогаз у порядку визначеному п. 86.7. ст. 86 Податкового кодексу України подало до органу державної податкової служби за основним місцем обліку - Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області ДПС, заперечення на акт перевірки № 14/16-00/00153608 від 10.09.2012.

Державною податковою службою у Закарпатській області за результатом розгляду вищевказаних заперечень ПАТ Ужгородський Турбогаз на підставі пп. 78.1.5 п. 78.1 та п.78.2 ст. 78 ПК України було прийнято рішення про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПАТ Ужгородський Турбогаз з питань, що стали предметом оскарження та з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 30.06.2012 (лист про надання відповіді № 2199/1/16-014 від 27.11.2012).

Як наслідок, Державною податковою службою у Закарпатській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПАТ Ужгородський Турбогаз з питань, що стали предметом оскарження: дотримання вимог податкового законодавства при правових взаємовідносинах із ПП Універсал Н за період з 01.10.2009 по 31.12.2009, та з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 30.06.2012 (акт ДПС у Закарпатській області № 16/22-1/00153608 від 20.11.2012).

На підставі акту перевірки № 16/22-1/00153608 від 20 листопада 2012 року ДПІ у м.Ужгороді було прийнято податкові повідомлення-рішення від 03 грудня 2012 року за №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 25307 грн; за № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ вартість у розмірі 70499 грн та донараховано 17624 грн штрафних санкцій; за № , яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2825835 грн; за № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 237152 грн за основним платежем та 59288,25 грн штрафних санкцій; за № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 16467 грн за основним платежем та 3295,25 грн. штрафних санкцій.

Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу від 03.12.2012 та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем правомірно сформовано свої зобов`язання за податком на додану вартість та податком на прибуток, а, відтак, спірні податкові повідомлення - рішення від 03 грудня 2012 року № , № , № , № , № є протиправними та з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України підлягають скасуванню.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо донарахування відповідачем позивачу грошового зобов`язання з ПДВ на суму 5266,00 грн. у зв`язку з тим, що позивач завищив свій податковий кредит на суму 7016,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ Оріон ЛТД, яке мало угоди із ПП Децимус, ТОВ Маст-Опт та ПП Велес-ЛВ, які мають ознаки фіктивності, відтак, на думку податкового органу, ПАТ Ужгородський Турбогаз формувало податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ Оріон ЛТД з метою мінімізації податкових зобов`язань з ПДВ, слід вказати наступне.

22 березня 2011 року між позивачем та ТОВ Оріон ЛТД укладено договір поставки № 24/11, реальний характер господарських операцій позивача по взаємовідносинам з ТОВ „Оріон ЛТД" щодо придбання товарів підтверджується первинними документами, які під час документальної перевірки надавалися посадовим особам податкового органу, які проводили перевірку, а саме: договором поставки № 24/11 від 22 березня 2011 року, накладними (свідчать про факт передачі поставленої продукції від ТОВ „Оріон ЛТД" до позивача), податковими накладними та товарно-транспортними накладними: № 20 від 08.04.2011, № 14 від 17.05.2011, № 2 від 03.06.2011, № 39 від 29.06.2011, № 40 від 26.07.2011, №2 8 від 20.07.2011, № 50 від 29.07.2011, № 27 від 16.09.2011, № 16 від 09.09.2011, № 38 від 26.09.2011, № 18 від 21.05.2012.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Спірна сума податкового кредиту ПАТ Ужгородський Турбогаз по взаємовідносинами із ТОВ Оріон ЛТД повністю підтверджені належним чином оформленими та дослідженими судом податковими накладними, що відповідає вимогам п.198.6 ст. 198 ПК України.

Поряд з цим, слід зазначити, що при дослідженні факту здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ Оріон ЛТД повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, а не ТОВ Оріон ЛТД з його контрагентами, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Статтею 16 ПК України визначено, що обов`язок ведення обліку доходів та витрат, складання та подання податкової звітності, сплати податків і зборів покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку.

З урахуванням наведеного та враховуючи реальність господарських операції між ТОВ Оріон ЛТД та ПАТ Ужгородський Турбогаз, які підтвердженні первинними документами, колегія суддів констатує про безпідставність виключення з податкового кредиту ПАТ Ужгородський Турбогаз, сум сформованих на підставі первинних документів отриманих за договором поставки від № 024/11 від 22 березня 2011 року та, як результат, безпідставність донарахування грошового зобов`язанням з ПДВ на суму 5266 грн.

Щодо покликань на те, що договір поставки № 04/11/09 від 04.11.2009 укладений з ПП Універсал Н є нікчемним в силу ст. 203 ч. 1 та ч. 5, 215 ЦК України, як такий що не спрямований на реальне настання правових наслідків, слід вказати наступне.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв`язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Підпунктом 7.4.5. п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

04 листопада 2009 року між позивачем та ПП Універсал Н було укладено договір поставки № 04/11/09, предметом якого є зобов`язанням ПП Універсал Н поставити у власність позивача продукцію (труби) та зобов`язанням позивача прийняти та оплатити її.

Реальний характер вказаного договору підтверджується фактичним здійсненням господарських операцій по поставці продукції (труб), про що свідчать наявні в матеріалах справи первинні документи, а саме специфікація № 1 від 04.11.2009, сертифікати якості на поставлену продукцію, накладні, податкові накладні, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, транспортні документи - акти здачі-приймання робіт № СС-0000059 від 19.11.2009 та № 135 від 09.12.2009, податкова накладна № 128 від 09.12.2009, платіжні документи по оплаті транспортних послуг ФОП ОСОБА_1 та ТОВ Галеон Транс.

Крім цього, встановлено факт проведення розрахунків за поставлену продукцію згідно наявних в матеріалах справи платіжних документів, що підтверджує настання реальних правових наслідків за договором поставки № 04/11/09 від 04.11.2009.

Також, податковим органом в акті перевірки № 14/16-00/00153608 від 10.09.2012 встановлено, що факт приймання труб ПАТ Ужгородський Турбогаз за договором поставки № 04/11/09 від 04.11.2009, підтверджується поясненням гр. ОСОБА_2 від 29.08.2012.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на реальність договору поставки № 04/11/09 від 04.11.2009 вказує також те, що придбана позивачем продукція в подальшому використовувалась ним у власній господарській діяльності, а саме: згідно матеріально-виробничим звітом за грудень 2009 року по рах. 20.1 по дільниці № 50 частину придбаних труб використано в грудні 2009 року на замовлення № 700377 - пожежна сантехніка (стор. 10 акту перевірки № 14/16-00/00153608 від 10.09.2012 р.); згідно договору № Т5-8-081/52 (36-REP) поставки продукції виробничо-технічного призначення від 20.08.2009 р. укладеного між позивачем та Компанією Enex Process Engineering, вантажно-митних декларацій, дорожніх відомостей іншу частину придбаних труб товариство відвантажило на експорт (стор. 10-11 акту перевірки № 14/16-00/00153608 від 10.09.2012).

Отже, встановленні обставини справи свідчать, що позивач, при виконанні відповідної господарської операції та відображені її результатів у податковому обліку, повною мірою дотримався вимог п. 5.1., пп. 5.2.1. п. 5.2., пп. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств та пп. 7.4.1., пп. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, а тому ПАТ Ужгородський Турбогаз має право на формування валових витрат на суму 540 987,00 грн та податкового кредиту на суму 107 007,00 грн за результатами вчинення такої господарської операції.

Не заслуговують на увагу покликання податкового органу на те, що спірний договір поставки № 04/11/09 від 04.11.2009 укладено з порушенням ч. 1 (зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.) та ч. 5 (правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним) ст. 203 ЦК України, а тому є нікчемним - недійсним в силу закону.

Оскільки визнання правочину судом недійсним не вимагається виключно в тому випадку, коли його недійсність прямо встановлено законом (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Приписи норм права ч. 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК України недійсність правочину в силу закону не встановлюють. Недодержання сторонами договору в момент вчинення правочину вимог вказаних статей є підставою виключно для оспорювання такого правочину в судовому порядку (ч. 1 та ч. 3 ст.215 ЦК України).

Недійсність правочину в силу закону, тобто нікчемність, встановлена законодавцем у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору (ч.1 ст.220 ЦК України); у разі порушення правочином публічного порядку (ч.2 ст. 228 ЦК України); у разі скасування чи обмеження правочином відповідальності за умисне порушення зобов`язанням (ч. 3 ст. 614 ЦК України); правочин щодо звільнення продавця від відповідальності або щодо її обмеження у разі витребування товару у покупця третьою особою (ч. 2 ст. 661 ЦК України) та інші.

В даному випадку ДПС у Закарпатській області в акті перевірки № 14/16-00/00153608 від 10.09.2012 та № 16/22-1/00153608 від 20.11.2012 в обґрунтування нікчемності договору поставки № 04/11/09 від 04.11.2009 не посилається на жодну норму права, яка б визнавала відповідний правочин недійсним в силу закону і відповідно не потребувала визнання його недійсним в судовому порядку.

Згідно з ст. 234 ЦК України правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином є фіктивним (ч. 1). Фіктивний правочин визнається судом недійсним (ч. 2). Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами (ч. 3).

Таким чином, правочини, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків обумовлення ними можуть визнаватись недійсним виключно в судовому порядку.

Що стосується покликань на постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 05.08.2011 у справі № 1-301/11, податковим органом не враховано, що сам факт наявності вироку, особливо того, який ухвалений на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.

Висновок про фіктивність господарської операції повинен ґрунтуватися не тільки на вироку суду, а й на сукупній оцінці обставин фіктивності контрагента та відсутності належного обсягу первинних документів.

В даному випадку, реальний товарний характер господарських операцій за договором поставки № 04/11/09 з ПП Універсал Н (постачальник) від 04 листопада 2009 року підтверджується належними доказами, які вище досліджувались судом апеляційної інстанції.

Також, колегія суддів зазначає, що у постанові Самарського районного суду від 05.08.2011 у справі № 1-301/11 не надано оцінки господарських операції ПП Універсал Н з ПАТ Ужгородський Турбогаз. Таким чином, перевіркою не встановлено обставин, та доказів безтоварності операцій позивача з ПП Універсал Н, відсутність змін у структурі активів і зобов`язань, не призначення для використання у оподатковуваних операціях, невідповідності цілям господарської діяльності платника податків.

При винесенні постанови Самарського районного суду від 05.08.2011 у справі № 1-301/11 встановлено, що ПП «Універсал Н» не здійснювало фінансово-господарської діяльності, оскільки таке було створено для здійснення незаконної діяльності по наданню послуг переведення безготівкових грошових коштів у готівкову грошову форму, яка полягала в переказі фінансових активів, які належали підприємствам замовникам таких послуг, в їх інтересах із безготівкової форми у готівкові кошти, шляхом зарахування таких коштів на поточні банківські рахунки спеціально зареєстрованих для такої діяльності юридичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності і подальшого переказу таких коштів на поточні банківські рахунки інших підконтрольних суб`єктів підприємницької діяльності та в наступному отримання готівкових коштів.

Дані обставини з урахуванням вищевикладеного, як вважає колегія суддів, не виключають реальність господарської операції, а саме отримання позивачем готової продукції, яка ним, в подальшому була використана на власний розсуд.

Крім цього, апеляційний суд зазначає, що порушення вимог законодавства з боку контрагентів позивача не можуть мати негативних наслідків для самого ПАТ Ужгородський Турбогаз, оскільки останнє діяло у цих правовідносинах добросовісно, з дотриманням вимог податкового законодавства. Податковим органом не встановлено фактів, які б свідчили про обізнаність посадових осіб позивача про можливу протиправну діяльність контрагентів та про узгодженість таких дій. Використавши придбані ТМЦ в господарській діяльності і реалізувавши готову продукцію контрагентам, ПАТ Ужгородський Турбогаз належним чином включило належні суми до складу доходів та податкових зобов`язань.

Відтак, позивач правомірно сформував зобов`язання за податком на додану вартість та податком на прибуток з врахуванням господарських операцій із зазначеними вище контрагентами.

Відносно доводів контролюючого органу щодо заниження позивачем грошового зобов`язанням за податком на прибуток у зв`язку з не включенням до валового доходу умовно нарахованих процентів на суму поворотної фінансової допомоги у вигляді виконання поручителями - юридичними особами зобов`язання боржника (позивача) перед кредитором (ВАТ Банк Фінанси і Кредит) по кредитних договорах, то слід зазначити наступне.

Підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язанням, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

До поручителя, який виконав зобов`язанням, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання (ч. 2 ст. 556 ЦК України).

Відповідно до положень підпунктів 153.4.1, 153.4.2 ПК України основна сума фінансового кредиту не включається до складу податкових доходів боржника при отриманні кредиту та податкових витрат при його поверненні.

При цьому у бухгалтерському обліку операція погашення поручителем заборгованості перед кредитором саму заборгованість не припиняє, змінюється лише кредитор (Дт рахунків 601, 611 або 685). Тому така операція не призводить до зменшення зобов`язань боржника (збільшення активів), а отже, дохід за цією операцією не виникає, оскільки критерії для визнання доходів/витрат згідно з Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 5 П(С)БО 15, п 5 П(С)БО 16 не виконуються.

Відповідно операції за договором поруки не мають податкових наслідків в цілях оподаткування податком на прибуток, адже погашення поручителем заборгованості перед кредитором і подальше відшкодування боржником заборгованості перед поручителем, не збільшують доходи/витрати підприємства.

Як встановлено, за умовами договорів поруки поручителі взяли на себе зобов`язання відповідати у повному обсязі за несвоєчасне та повне виконання кредитних зобов`язань позивача перед ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та погасити відповідні банківські кредити у випадку, коли позивач не буде мати кошти вчасно розрахуватися з банком за отримані кредитні кошти, а після зміни кредитора не відбулося збільшення доходу у товариства, відповідно і податкових зобов`язань, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сплачені кредитору поручителем зобов`язання боржника по кредитному договору не є поворотною фінансовою допомогою.

Разом з тим, як необґрунтоване збільшення валових доходів в сумі 2 556 924,00 грн., що зафіксовано в акті перевірки заниження позивачем валових витрат за І півріччя 2012 року на суму 522 094,00 грн не дає підстав для донарахування податку на прибуток, оскільки об`єкт оподаткування податком на прибуток має від`ємне значення.

Водночас слід зазначити, що податковим органом за результатом перевірки, оформленої актом № 16/22-1/00153608 від 20.11.2012 правомірно збільшено валовий дохід за II кв. 2011 року в розмірі 2120 грн. - сума процентів умовно нарахованих на кошти отримані за умовами інвестиційного договору.

Однак, дана обставина не тягне за собою законних підстав для донарахування позивачеві до сплати грошового зобов`язанням з податку на прибуток до бюджету чи зменшення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток, оскільки як вже було вищевказано за результатами даної перевірки податковим органом встановлено заниження позивачем своїх валових витрат на значно більшу сум, а саме 522094 грн.

Також правомірним є віднесення позивачем до складу валових витрат суми відсотків, сплачених за кредитними договорами, укладеними з ПАТ "Банк "Фінанси і Кредит", оскільки такі кошти підпадають під визначення фінансового кредиту, передбаченого підпунктом 14.1.258 пункту 14.1 статті 14 ПК України та, як встановлено, використовувались позивачем в межах його господарської діяльності, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

Натомість посилання відповідача на використання вказаних кредитних коштів на створення кваліфікаційного активу за договором поставки продукції виробничо-технічного призначення від 21.03.2012 № 117-03-12F, укладеного з Компанією "Logistic Solutoin International" LTD, під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Стосовно зменшення валових витрат ПАТ «Ужгородський Турбогаз» за 1-е півріччя 2012 року на суму 387922 грн, сформованих в порядку, визначеному п. 3 підрозділу 4 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України: шляхом включення до валових витрат 2012 року 25% від суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2011 рік - 1551688 грн., яке податковим органом було зменшене з підставах викладених у розділі 3.2.1 акту перевірки № 16/22-1/00153608 від 20.11.2012 (збільшення валових доходів на суму умовно нарахованих відсотків за договорами поруки та на суму умовно нарахованих відсотків за умовами інвестиційного договору), слід вказати, що податковим органом валові доходи ПАТ «Ужгородський Турбогаз» збільшено на суму умовно нарахованих відсотків за договорами поруки протиправно, а тому, як наслідок, податковим органом протиправно зменшено і від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток за 2011 рік в розмір 1549568 грн - сума умовно нарахованих відсотків за договорами поруки у 2011 році.

Відтак, відповідне від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток за 2011 рік сформоване ПАТ «Ужгородський Турбогаз» правомірно, тому позивач у повній відповідності до вимог п. 3 підрозділу 4 Розділу XX Перехідних положень ПК України (у розмірі 25 відсотків суми такого від`ємного значення) включив його до складу валових витрат 2012 року.

Враховуючи встановленні обставини справи та п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України колегія суддів прийшла до неспростовного переконання, що позивачем правомірно сформовано свої зобов`язання за податком на додану вартість та податком на прибуток, відтак оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 03 грудня 2012 року № , № , №, № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у справі № 2a-0770/3659/12 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. О. Большакова
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 21.09.21