Справа № 420/8333/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8333/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

сторін:

від позивача Слобода О.М. за довіреністю

від відповідачів Михайленко О.І. за Витягом

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Місто Банк» від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Місто Банк Біла Ірина Володимирівна (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул.. Фонтанська дорога, 11) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49026, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 95-А, каб. 9) про визнання протиправними та скасування рішення №71497-13 про опис майна та податкової вимоги від 19.03.2021 року № 71497-13,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 20 травня 2021 року надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Місто Банк» від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Місто Банк Біла Ірина Володимирівна (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 11) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49026, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 95-А, каб. 9) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 19.03.2021 року № 71497-13 та рішення №71497-13 від 19.03.2021 року про опис майна АТ «Місто банк» у податкову заставу.

Ухвалою від 24 травня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 26.01.2021 року № 25-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Місто Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 26.01.2021 року № 55 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Місто Банк», згідно з якої розпочато процедуру ліквідації АТ «Місто Банк» строком на три роки, з 27 січня 2021 року до 26 січня 2024 року включно, призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку та згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду №159 від 15 лютого 2021 року повноваження ліквідатора АТ «Місто Банк» з 22.02.2021 року було делеговано провідному професіоналу з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків -Білій І.В.

Також, позивач зазначив, що інформація про запровадження в АТ «Місто Банк» процедури ліквідації та призначення Уповноваженої особи Фонду була опублікована на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Таким чином, позивач вважає, що у зв`язку з особливим правовим режимом функціонування Банку, на даний час пріоритетними щодо застосування є норми спеціального законодавчого акту, а саме: Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким, зокрема, врегульовані окремі аспекти оподаткування Банку та задоволення вимог його кредиторів під час процедури ліквідації та вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону (абз. 2 ч, З ст, 46 Закону № 4452-YI).

Таким чином, Закон № 4452-УІ встановлює спеціальну процедуру пред`явлення та задоволення кредиторських вимог, до яких також відносяться вимоги зі сплати податкового боргу, що виникли до моменту запровадження в неплатоспроможному банку процедури ліквідації або під час неї. При цьому норми Закону № 4452-УТ не допускають можливості індивідуального задоволення вимог окремих кредиторів поза межами встановленого Законом 4452-УІ порядку та черговості задоволення, в т.ч. через застосування процедури примусового стягнення податкового боргу, визначеного ст. 59 ПКУ. Також норми Закону № 4452-УІ забороняють вживати будь-яких заходів примусового стягнення боргу, в т.ч. накладати обтяження чи обмеження на майно банку (п, 7 ч, 2 ст. 46), а також проводити його реалізацію не інакше, ніж у спосіб та порядку, що визначений Законом № 4452-VІ (ст. 51).

Враховуючи вищевикладене, застосування процедури примусового стягнення податкового боргу, в т.ч. встановлення будь-яких публічних обтяжень щодо майна неплатоспроможного банку, суперечить приписам наведених вище норм Закону № 4452- VI, а тому складена та направлена в адресу Банку податкова вимога ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 19.03.2021р. та рішення від 19.03.2021р. № 71497-13 про опис майна АТ «Місто банк» в податкову заставу підлягають скасуванню.

У встановлений судом строк відповідач ГУ ДПС у Дніпропетровській області надав відзив на позовну заяву (вхід. №32227/21 від 18.06.2021 року), відповідно до якого, відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову повністю, зазначивши, що у зв`язку з наявністю у платника податків податкового боргу, керуючись вимогами п. 59. 1 ст. 59 Кодексу та відповідно до вимог п. 1 Розділу 3 Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Мінфіну від 30.06.2017 року №610, ГУДПС у Дніпропетровській області надіслано податкову вимогу від 19.03.2021 року, яке не пов`язано з жодною обставиною, яка передбачена ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому направлення на адресу банку податкової вимоги не свідчить про провадження контролюючим органом заходів, спрямованих на погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу. Відповідач послався, що така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.05.2020 року по справі № 804/4735/16. Отже, на думку відповідача, направлення податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу є застережним заходом до боржника.

Також відповідач зазначив, що такі дії ГУДПС в Дніпропетровській області лише формують та документально визначають податковий борг, при цьому останні передують процесу погашення податкових зобов`язань або стягненню податкового боргу, який є обов`язком позивача, звернувши увагу, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не звільняє платників податків, щодо яких запроваджено процедуру тимчасової адміністрації чи ліквідації від сплати податків.

Позивач відповідь на відзив не надав.

Ухвалою від 22 червня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 22 червня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача та призначено розгляд справи в режимі відеоконференції в приміщенні суду.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого судового 13 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 10 вересня 2021 року.

На відкритому судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у вступному слові пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Так, суд встановив, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 26.01.2021 року № 25-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Місто Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 26.01.2021 року № 85 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Місто Банк», згідно з якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Місто Банк» строком на три роки, з 27 січня 2021 року до 26 січня 2024 року включно, призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку та згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду №159 від 15 лютого 2021 року, повноваження ліквідатора АТ «Місто Банк» з 22.02.2021 року було делеговано провідному професіоналу з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків -Білій І.В.(а.с.17-18).

Також, суд встановив, що ГУДПС у Дніпропетровській області 19 березня 2021 року прийнято податкову вимогу №71497-1, відповідно до якої станом на 18 березня 2021 року сума податкового боргу ПАТ «Місто Банк» становить податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сума основного платежу 4493, 33 грн. та земельного податку з юридичних осіб, сума основного боргу 3658, 37 грн, разом: 8151,7 грн. (ас.7).

Також, суд встановив, що 19 березня 2021 року заступником начальника Дніпровсько-Новомосковського відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУДПС у Дніпропетровській області Юрій Попач прийнято рішення №71497-13 про опис майна у податкову заставу, яким відповідно до ст. 89 розділу 2 ПК України вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності платника податків ПАТ «Місто банк», а у разі якщо на момент складення акту опису майна відсутнє або його балансова вартість менша за суму податкового боргу також того майна, право власності, на яке він набуде у майбутньому (а.с.8).

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «Місто банк» подано до ДПС України скаргу на податкову вимогу №71497-1 та рішення про опис майна у податкову заставу, яка рішенням про результати розгляду скарги від 29.04.2021 року вих. № 9691/6/99-00-13-05-06 залишена без задоволення (а.с.9-16).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваних рішень, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Так, відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України передбачає, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Отже, аналіз норм Податкового кодексу України доводить, що за своїм змістом податкова вимога є документом, яким контролюючий орган повідомляє платника податків про невиконання ним свого податкового обов`язку та виникнення у нього податкового боргу.

Суд встановив, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 26.01.2021 року № 25-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Місто Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 26.01.2021 року № 85 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Місто Банк», згідно з якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Місто Банк» строком на три роки, з 27 січня 2021 року до 26 січня 2024 року включно, призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (надалі - Закон № 4452-VI), цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Частиною 4 статті 1 Закону України № 4452-VI встановлено, що відносини, що виникають у зв`язку із виведенням неплатоспроможних банків, які мають зобов`язання, що випливають з правочинів щодо фінансових інструментів та валютних цінностей, або є стороною одного чи кількох деривативних контрактів, з ринку та ліквідацією таких банків, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених законодавством про ринки капіталу та організовані товарні ринки.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону № 4452-VI, з дня початку процедури ліквідації банку:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, наглядової ради і правління) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав;

4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

5) відомості про фінансовий стан банку, боржників, які прострочили виконання зобов`язань (за основною сумою та процентами) перед таким банком, а також про вимоги банку до таких боржників перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) Фонд здійснює заходи із виконання плану врегулювання, що передбачає виведення банку з ринку у спосіб, передбачений пунктом 2 частини другої статті 39 цього Закону, та відчужує майно (активи) та зобов`язання відповідно до статті 40 цього Закону на користь приймаючого банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Вчинення правочинів, пов`язаних з відчуженням майна (активів) банку чи передачею його майна третім особам (крім приймаючого банку), допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій з продажу) будь-яким майном (активами), у тому числі коштами банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень (у тому числі арештів, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій з продажу) на майно (активи), у тому числі кошти банку, не допускається;

8) забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на правочини, зобов`язання за якими припиняються у процедурі ліквідаційного неттінгу, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 54-1 цього Закону, та припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується.

Згідно ч. 3 ст. 46 Закону № 4452-VI, під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, пред`являються тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Статтею 45 Закону № 4452-VI встановлено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Відомості про ліквідацію банку повинні містити:

1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується;

2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про початок процедури ліквідації банку;

4) інформацію про місце та строк прийняття вимог кредиторів.

Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Таким чином, суд вважає, що стосовно ПАТ «Місто банк» запроваджено процедуру ліквідації, а тому порядок задоволення вимог кредиторів регулюються Законом України № 4452-VI.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до ч.ч. 2-3 Закону 4452-VI, протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Частиною 4 цієї статті встановлено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Згідно з ч.ч. 5-8 цієї статті Закону, протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду.

Фонд зобов`язаний у 60-денний строк з дня початку процедури ліквідації банку надіслати повідомлення всім клієнтам, які користуються послугами відповідального зберігання, про необхідність вилучити свої цінності протягом одного місяця з дня повідомлення. Матеріальні цінності, що перебували на відповідальному зберіганні банку і не були вилучені власниками в зазначений у повідомленні строк, вважаються фондами, на які не можуть претендувати кредитори банку. Такі цінності переходять у розпорядження Фонду для повернення законним власникам.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Статтею 52 Закону встановлено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів.

Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, інвестування тимчасово вільних коштів банку в державні цінні папери, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів за умови достатності коштів для забезпечення процедури ліквідації в такій черговості:

1) зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян;

2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом;

4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;

5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування, а також для забезпечення повернення банкнот і монет, переданих Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними;

6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім`я яких заблоковано;

7) вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними з банком особами, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними з банком особами;

8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом;

9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов`язаними особами банку;

10) вимоги за субординованим боргом;

11) вимоги за інструментами з умовами списання/конверсії.

Вимоги до банку, не задоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складення ліквідаційного балансу, вважаються погашеними.

Таким чином, аналіз вказаних норм закону доводить, що Закон № 4452-УІ встановлює спеціальну процедуру пред`явлення та задоволення кредиторських вимог та не допускають можливості індивідуального задоволення вимог окремих кредиторів поза межами встановленого Законом 4452-УІ порядку та черговості задоволення, в т.ч. через застосування процедури примусового стягнення податкового боргу, визначеного ст. 59 ПКУ.

Позивач посилається, що з огляду на те, що АТ «Місто Банк» перебуває у процедурі ліквідації, всі вимоги мають бути реалізовані виключно за процедурою, передбаченою Законом 4452-УІ.

У свою чергу відповідач зазначив, що прийняття податкової вимоги та рішення про опису майна у податкову заставу є лише застережним заходом до боржника та направлення на адресу банку податкової вимоги не свідчить про провадження контролюючим органом заходів, спрямованих на погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу.

Оцінюючи надані сторонами доводи та докази, виходячи із застосування вище приведених норм матеріального права, суд погоджується з позицією відповідача, що направлення податкової вимоги не є примусовим стягненням коштів та майна банку та не є зверненням стягнення на майно банку. Сам факт направлення податкової вимоги без вжиття додаткових заходів не є зверненням коштів на стягнення.

Також слід зазначити, що викладене у спірній податковій вимозі попередження про виникнення права податкової застави на майно позивача не можна вважати накладенням арешту на кошти та майно банку.

Така правова позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.05.2020 року по справі № 804/4735/16.

Тому враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 19.03.2021 року № 71497-13 є неправомірними, не підтвердженими відповідними доказами, у тому не належать задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення №71497-13 від 19.03.2021 року про опис майна АТ «Місто банк» у податкову заставу, суд зазначає, що ці позовні вимоги є правомірними та належать задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 88.1. ст. 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з п.п. 14.1.155. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Аналіз вказаних статей кодексу свідчить, що податкова застава вже є способом забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання, тобто є відповідним обмеженням у вільному розпорядженні майном позивача.

Однак, суд зазначає, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону № 4452-VI, з дня початку процедури ліквідації банку: втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій з продажу) будь-яким майном (активами), у тому числі коштами банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень (у тому числі арештів, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій з продажу) на майно (активи), у тому числі кошти банку, не допускається.

Таким чином, враховуючи приписи наведених норм права, суд вважає, що рішення №71497-13 про опис майна у податкову заставу, яким відповідно до ст. 89 розділу 2 ПК України вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності платника податків ПАТ «Місто банк», а у разі якщо на момент складення акту опису майна відсутнє або його балансова вартість менша за суму податкового боргу також того майна, право власності, на яке він набуде у майбутньому (а.с.8), направлено на звернення стягнення на майно платника, що є предметом податкової застави, однак відповідно до приписів Закону 4452-УІ відповідач позбавлений можливості накладення нових обтяжень чи обмежень на майно та здійснення процедури примусового стягнення податкового боргу.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем здійснено заходи обмеження на майно позивача, у період процедури ліквідації ПАТ «Місто банк», суд вважає, що відповідачем протиправно прийнято рішення №71497-13 від 19 березня 2021 року про опис майна у податкову заставу, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є правомірними та обґрунтованими, та належать задоволенню.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову частково не довів правомірності своїх дій та прийнятих рішень, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, на користь позивача належить стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір пропорційно до частини задоволених позовних вимог в сумі 2270 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на те, що такі судові витрати відповідачем не понесені, жодні судові витрати не належать розподілу та стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Місто Банк» від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Місто Банк» Біла Ірина Володимирівна (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 11) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49026, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 95-А, каб. 9) про визнання протиправними та скасування рішення №71497-13 про опис майна та податкової вимоги від 19.03.2021 року № 71497-13,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49026, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 95-А, каб. 9) №71497-13 від 19.03.2021 про опис майна у податкову заставу публічного акціонерного товариства «Місто Банк» ().

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49026, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 95-А, каб. 9) на користь публічного акціонерного товариства «Місто Банк» від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Місто Банк» Біла Ірина Володимирівна (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 11) судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 20» вересня 2021 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко