Справа № 347/720/21
Суддя: Драч Д. С.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 347/720/21
Провадження № 2-а/347/14/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Драч Д.С.,

за участі секретаря Борисової О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції № 1 Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

16.04.2021 року до Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділення поліції № 1 Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

29.04.2021 року ухвалою судді вказаний позов після усунення недоліків прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі.

Позов мотивований тим, що 03.04.2021 року інспектор поліції виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №243927за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, що полягало у порушенні п. 2.9 В Правил дорожнього руху України, а саме: номерний знак неосвітлений, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Позивач вважає постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №243927 від 03.04.2021 року протиправною та такою, яка прийнята з порушеннями чинного законодавства, з наступних підстав: поліцейський не дотримався встановленого законодавством порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, в тому числі не повідомив про розгляд справи про адміністративне правопорушення, не надав доказів вчинення водієм правопорушення, не роз`яснив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначені в ст. 268 КУпАП, а також не керувався жодними допустимими доказами при винесенні спірної постанови. Так, працівники поліції зазначили у постанові серії БАБ №243927 «До постанови додаються відео та фото», однак жодної фотографії чи відео до постанови не долучено. Позивач вважає, що твердження про несправність підсвітки та неможливість прочитати д.н.з. з відстані 20- ти метрів взагалі необгрунтовані, оскільки жодних замірів відстані поліцейський не проводив, підсвітка працювала, у чому на місці зупинки переконався сам водій та працівники поліції, натомість працівниками поліції за відсутності жодних фото- чи відеофайлів, які б підтверджували несправність підсвітки заднього номерного знака, винесли спірну постанову без участі водія, навіть не повідомивши останнього про розгляд справи про адміністративне правопорушення. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №243927 від 03.04.2021 року та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

По справі було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України, та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.

Копії ухвал про відкриття спрощеного провадження надіслані сторонам, та отримані ними.

Відповідач, в силу ч.11 ст.126 КАС України, є належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов, які визначені ч.6 ст.162 КАС України, не скористався правом на подачу відзиву на позов та пред`явлення зустрічного позову.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ст. 229 КАС України.

Судом встановлено, що постановою серії БАБ №243927 від 03.04.2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух , встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно підпункту «в» пункту 2.9. Правил дорожнього руху: водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Стаття 280 КупАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватись відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

Належним доказом доведення даного правопорушення, виходячи з його природи, є фото або відеофіксація моменту вчинення правопорушення та наявність у події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП у діях ОСОБА_1 проте відповідач не надав суду до матеріалів справи належні докази вчинення правопорушення позивачем та доказів на спростування обставин, викладених у позові.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з системного аналізу Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція №1026), особистий мобільний телефон та логістичний пристрій з функцією фотофіксаці не є технічним приладом чи технічним засобом, який може використовуватися працівниками поліції з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення .

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так як позивач проти вчинення адміністративного правопорушення заперечував, з чим не погоджувався поліцейський, останній зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

За змістом п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 року №1395: під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, виявивши адміністративне правопорушення, поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та розглянув дану справу в порядку ст.258 КУпАП, яка передбачає винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, на місці його вчинення, перенесення розгляду справи у даному випадку законом не передбачено.

Тому доводи позивача щодо порушення поліцейським процедури та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на законі.

Разом з тим, за змістом ч.1 ст.77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, відповідачем у даній справі не спростовано обставини, викладені у позовній заяві щодо факту вчинення правопорушення та належності доказів цього факту.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом ст.ст.288,289 КУпАП: встановлено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, який може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин за заявою особи, щодо якої винесено постанову.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 16.04.2021 року, а спірну постанову було винесено 03.04.2021 року та одержано позивачем 08.04.2021 року, отже позивач не пропустив встановлений законодавством строк на оскарження постанови.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що під час встановлення адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та у спосіб, що не передбачені Конституцією та законами України, а тому обґрунтованими є вимоги ОСОБА_1 про протиправність оскаржуваної постанови.

Крім того, суд звертає увагу на порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Так, згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.6 ст.121 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З аналізу наведених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та її вирішення повинно відбуватися в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення ОСОБА_2 , надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз`яснено його права та обов`язки, розглянуто клопотання в разі їх наявності.

Інших доказів, які б підтверджували факт роз`яснення позивачу прав та вирішення його клопотань під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Відповідачем не надано доказів дотримання інспектором поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №243927 від 03.04.2021 року винесена з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином враховуючи, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального права, обставини адміністративного правопорушення, які ставились у провину позивачу під час її винесення - не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, тому ця постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України: при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, а також те, що позовні вимоги стосувалися протиправності постанови серії БАБ №243927 від 03.04.2021 року, винесеної інспектором СРПП Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, яке є є підрозділом юридичної особи Головного управління національної поліції в Чернівецькій області - судовий збір у розмірі 450 гривень, сплачений ОСОБА_1 згідно квитанції №0.0..1 від 27.04.2021 року - підлягає стягненню з ГУНП в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача, а недоплачений судовий збір у сумі 4 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 122 ч.6, 139, 247, 287, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 9 ч.2, 77, 120, 121, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ №243927 від 03.04.2021 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в сумі 850 гривень, складену і винесену старшим інспектором СРПП Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держависудовий збір у сумі 4 (чотири) гривні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Д.С. Драч