Справа № 200/6213/21
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 р. Справа№200/6213/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. за участю секретаря судового засідання Синкової А.О.

за участі:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Зуб Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби, -

У С Т А Н О В И В:

24 травня 2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила наступне.

Наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області від 23.04.2021 року №110-ЛК, який підписано головним державним інспектором відділу контролю північно - східного напрямку управління з питань праці ОСОБА_2 , як заступником голови ліквідаційної комісії, її було звільнено з посади начальника відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення - головного бухгалтера, відповідно до пункту 11 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» (припинення державної служби з ініціативи суб`єкта призначення, у зв`язку з ліквідацією Головного управління Держпраці у Донецькій області).

Такі дії є незаконними, протиправними, порушують її право на працю та державну службу.

Протиправність вказаних дії підтверджується:

- відсутністю повноважень у ОСОБА_2 на підписання наказу;

- стосовно правил звільнення та проведення розрахунків у строки;

- порушенням права на державну службу при фактичній реорганізації державного органу;

- порушенням переважного права залишення на роботі.

Просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Донецькій області від 23.04.2021 №110-ЛК "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення - головного бухгалтера з 24.04.2021 року;

- стягнути з Головного управління Держпраці у Донецькій області на користь мене ( ОСОБА_1 ) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши при виплаті передбачені законом податки та інші обов`язкові платежі до бюджету;

30 червня 2021 року від Головного управління Держпраці у Донецькій області через канцелярію до суду надійшов відзив в якому відповідач вказує наступне.

Щодо повноважень ОСОБА_2 .

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці» від 26 серпня 2020 р. № 762, відповідно до Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (зі змінами), Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, в порядку визначеному Законом України «Про органи виконавчої влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 Державною службою України з питань праці було видано наказ «Про

ліквідацію Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області» від 28.09.2020 № 122 (далі Наказ № 122).

Пунктом 17 Порядку № 1074 визначено, що головою комісії з припинення територіального органу призначається керівник або заступник керівника такого органу, який затверджує її персональний склад.

Пунктом 3 Наказу № 122 Головою ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області призначено заступника начальника Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області Зуб Ганну Володимирівну.

У зв`язку з відстороненням ОСОБА_3 від виконання посадових обов`язків на посаді начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області, наказами Державної служби України з питань праці № 98-кт від 02.11.2020 року та № 115-кт від 08.12.2020 покладено тимчасово виконання обов`язків начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області на заступника начальника цього ж Головного управління ОСОБА_4 на час відсторонення від виконання посадових обов`язків начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області.

Згідно пп.1 п.4 Наказу № 122 Голові ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області необхідно затвердити в триденний термін персональний склад ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області.

Наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області «Про затвердження персонального складу ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області» від 29.09.2020 № 1172 затверджено персональний склад ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області, членом якої є головний державний інспектор відділу контролю північно-східного напрямку управління з питань праці - Фольварчук Федор Миколайович.

Відповідно до п. 16 Порядку 1074 у складі комісії з припинення органу виконавчої влади за рішенням голови комісії визначаються заступники голови комісії - представники органу виконавчої влади, що припиняється, або утвореного органу виконавчої влади, або органу виконавчої влади, до якого переходять права та обов`язки органу виконавчої влади, що припиняється, один з яких за рішенням голови комісії у разі його відсутності чи неможливості здійснювати ним свої повноваження з інших причин виконує обов`язки голови комісії.

Згідно наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області «Про визначення заступника Голови ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області (Головного управління Держпраці у Донецькій області) зі змінами від 31.12.2020 року № 1508, головного державного інспектора відділу контролю північно-східного напрямку управління з питань праці Фольварчука Федора Миколайовича визначено заступником Голови ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області.

Відповідно до пункту 2 наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області «Про визначення заступника Голови ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області (Головного управління Держпраці у Донецькій області) зі змінами від 31.12.2020 № 1508 у разі відсутності Голови ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області чи неможливості здійснювати ним повноважень та з інших причин, виконання обов`язків покладаються на заступника Голови ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області Фольварчука Федора Миколайовича.

Слід відзначити, що Голова ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області Ганна Зуб також займає посаду у Східному міжрегіональному управлінні Державної служби України з питань праці, а саме заступника начальника. Крім того, листом Державної служби України з питань праці від 22.01.2021 № 417/1/11-21 до головного управління Держпраці у Донецькій області доведено, що з метою уникнення затримки процесу ліквідації Управління Держпраці зміна складу ліквідаційної комісії є недоцільною.

Так, 23.04.2021 року згідно наказу Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці від 23.04.2021 № 146-ВД «Про відрядження ОСОБА_5 » Голова ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області Зуб Ганна перебувала у відрядженні, тому наказ Головного управління Держпраці у Донецькій області «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.04.2021 № 110-лк підписано заступником Голови ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області Федором Фольварчуком, повноваження якого підтверджуються наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області «Про визначення заступника Голови ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області (Головного управління Держпраці у Донецькій області) зі змінами від 31.12.2020 № 1508

Позивач в позовній заяві стосовно відсутності повноважень у особи на підписання Наказу №110-лк зазначає, що право підписувати документи щодо припинення органу виконавчої влади або територіального органу надається Голові комісії з моменту його затвердження до дня внесення запису про державну реєстрацію припинення органу виконавчої влади або територіального органу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Це також визначено в пункті 19 порядку 1074.

Але, наказ Головного управління Держпраці у Донецькій області «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.04.2020 року № 110-лк, який підписано заступником Голови ліквідаційної комісії Федором Фольварчуком не є документом щодо припинення органу виконавчої влади або територіального органу.

Повноваження ОСОБА_2 щодо підписання наказу № 110-лк підтверджені листами Державної служби України з питань праці від 07.04.2021 №2240/3.1/11-21 та від 01.03.2021 р. №1337/1/11-ЗВ-21.

Також листом Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради від 30.03.2021 року № 28/01.1-23/787 повідомлено, що інформація щодо члена ліквідаційної комісії ОСОБА_2 внесена державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи вищевикладене, слід констатувати абсолютну законність наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.04.2021 № 110-лк, який підписано заступником Голови ліквідаційної комісії Федором Фольварчуком, повноваження якого підтверджуються наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області «Про визначення заступника Голови ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області (Головного управління Держпраці у Донецькій області) зі змінами від 31.12.2020 № 1508.

На цих підставах в позові просить відмовити.

19 липня 2021 року позивач надала відповідь на відзив в який наполягала на своїх позовних вимогах.

26 липня 2021 року від відповідача надійшло клопотання про залишення без розгляду відповіді на відзив на позовну заяву.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року позовна заява була залишена без руху у зв`язку з виявленими недоліками.

Позивач виконала вимоги ухвали та усунула недоліки.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 20 липня 2021 року.

20 липня 2020 року суд відклав розгляд справи на 19 серпня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 15 вересня 2021 року.

15 вересня 2021 року позивач в судове засідання з`явилася. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача 15 вересня 2021 року в судове засідання з`явився. Проти задоволення позову заперечував з підстав зазначених у відзиві на позов.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є громадянкою України відповідно до паспорту серія НОМЕР_1 , виданого Красноармійським ГРО УМВС України в Донецькій області 15.06.2004 року. РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.18-22).

Відповідачем є Головне управління Держпраці у Донецькій області яке є юридичною особою , яке знаходиться згідно з витягу ЄДР в стані припинення.

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до даних трудової книжки серія НОМЕР_3 з 29.10.2019 року працювала на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення головного бухгалтера Головного управління Держпраці у Донецькій області (а.с.23-35).

08.10.2020 року позивач ОСОБА_1 попереджена про наступне звільнення у зв`язку з ліквідацією Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області. Попередження підписано головою ліквідаційної комісії Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області Зуб Г. та ОСОБА_1 (а.с.113)

08.04.2021 року позивача ОСОБА_1 , запрошено для отримання пропозицій для подальшого працевлаштування у Східному міжрегіональному управлінні Державної служби України з питань праці.

Як вбачається з результатів розгляду запропонованих посад від 08.04.2021 року позивачу запропоновано дві посади у Східному міжрегіональному управлінні:

- завідувач сектору аналітичного забезпечення та контролю діяльності управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки (м.Краматорськ)

- головного спеціаліста сектору бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення у східному напрямку Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці (м.Лисичанськ).

Позивач від запропонованих посад відмовилась, що підтверджується її підписом (а.с.113).

Наказом заступника голови ліквідаційної комісії Ф.Фольварчука № 110-ЛК від 23.04.2021 року позивача звільнено з посади у зв`язку з ліквідацією Головного управління Держпраці у Донецькій області відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України Про державну службу (а.с.35).

Правомірність видання відповідачем даного наказу та звільнення позивача з займаної посади, порушення права на державну службу при фактичній реорганізації державного органу, порушення переважного права залишення на роботі є предметом даної справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці" від 26 серпня 2020 року № 762, постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права Головне управління Державної служби з питань праці у Донецькій області та Головне управління Державної служби з питань праці у Луганській області, утворити Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці як юридичну особу публічного права.

Згідно з пунктом 3 цієї постанови, Головне управління Державної служби з питань праці у Донецькій області та Головне управління Державної служби з питань праці у Луганській області, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують виконувати свої повноваження та функції до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці;

здійснення заходів, пов`язаних з ліквідацією Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області та Головного управління Державної служби з питань праці у Луганській області згідно з пунктом 1 цієї постанови та утворенням Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці згідно з пунктом 2 цієї постанови, покладається на Державну службу з питань праці;

Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, що утворюється згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступником Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області та Головного управління Державної служби з питань праці у Луганській області, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, врегульовано Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до частини другої, третьої статті 5 Закону № 889-VIII, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Таким чином, враховуючи, що позивач є державним службовцем, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону № 889-VIII, а у частині, що ним не врегульовано - норми законодавства про працю.

Статтею 87 Закону № 889-VIII врегульовано припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.

Підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; ліквідація державного органу (пункти 1, 1-1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII).

Отже, за умов однакового правового регулювання вирішено питання припинення державної служби за двома різними підставами: реорганізації та ліквідації державного органу, тому не впливають на вирішення спору доводи позивача про те, що в даному випадку відбулась реорганізація, а не ліквідація державного органу.

Суд також зазначає, що з огляду на наявність у Законі № 889-VIII спеціальної норми, викладеної у статті 87 можна говорити про те, що процедура звільнення державних службовців у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення врегульована положеннями Закону, а тому при звільненні державних службовців з цієї підстави положення статті 49-2 Кодексу законів про працю України не застосовуються.

Це також підтверджується і приписами частини 4 вказаної статті КЗпП України, яка визначає, що особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Згідно з абзацом 1 частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

При цьому даною нормою було закріплено не тільки пропонування керівником державному службовцю іншої рівнозначної посади державної служби, а і право суб`єкта призначення або керівника державної служби пропонувати не тільки рівнозначні посади, що прямо визначено у фразі "як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей".

Суд акцентує увагу на те, що позивач звільнена на підставі п.1-1 частини 1 ст.87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з ліквідацією державного органу.

Що стосується звільнення за п.1-1 частини першої цієї статті закону то в цьому випадку ніяких пропозицій державному службовцю посад зі сторони керівництва державної служби законом не передбачено.

Але, судом також встановлено що натомість позивачу пропонувалися дві посади державної служби:

- завідувач сектору аналітичного забезпечення та контролю діяльності управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки (м.Краматорськ)

- головного спеціаліста сектору бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення у східному напрямку Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці (м.Лисичанськ).

Позивач від запропонованих посад відмовилась, що підтверджується її підписом (а.с.113).

Допитана в ході судового розгляду справи позивач пояснила, що має переважне право на залишенні на роботі у зв`язку з тим, що вона працювала в цій установі з моменту її створення та вона є особою з інвалідністю.

Суд не погоджується з аргументами позивача на тих підставах, що як вказувалося вище при звільненні за п.1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» ніяких пропозицій державному службовцю посад зі сторони керівництва державної служби законом не передбачено, тому що установа ліквідується.

Суд також відхиляє заперечення позивача щодо відсутності повноважень у ОСОБА_2 на видання наказу про звільнення № 110-лк від 23.04.2021 року, виходячи з наступного.

Наказ № 110-ЛК від 23.04.2021 року про звільнення позивача підписаний заступником голови ліквідаційної комісії Ф.Фольварчуком.

Головою ліквідаційної комісії згідно наказу ГУ Держпраці у Донецькій області від 29.09.2020 року № 1172 призначена ОСОБА_4

ОСОБА_2 наказом ГУ Держпраці у Донецькій області від 31.12.2020 року № 1508 визначений заступником голови ліквідаційної комісії. А пунктом 2 цього наказу встановлено, що у разі відсутності голови ліквідаційної комісії чи неможливості здійснювати ним повноваження та з інших причин, виконання обов`язків покладається на заступника голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2 .

23.04.2021 року ОСОБА_4 перебувала у відрядженні, що вбачається з наказу Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці № 146-ВД.

Судом, на вимогу позивача, в судовому засіданні був досліджений журнал обліку заяв про надання доступу до матеріалів судових справ та судових рішень 07-30 Донецького окружного адміністративного суду в якому під номером 32 вказано що ОСОБА_4 23.04.2021 року знайомилася з матеріалами справи в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду, про що свідчить її особистий підпис.

Отже, Наказ № 110-ЛК від 23.04.2021 року про звільнення позивача, за відсутності голови ліквідаційної комісії, підписаний заступником голови ліквідаційної комісії Ф.Фольварчуком.

При цьому суд не приймає заперечення позивача, що наказ № 1508 від 31.12.2020 року прийнятий на підставі наказу Державної служби України з питань праці від 04.09.2020 року, який в свою чергу був скасований наказом Державної служби України з питань праці від 21.09.2020 року № 119, з наступних підстав.

Наказ № 1508 від 31.12.2020 року прийнятий насамперед відповідно до Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, в порядку визначеному Законом України «Про органи виконавчої влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 та постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці» від 26 серпня 2020 р. № 762.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2020 року забезпечено позов шляхом заборони Головному управлінню Держпраці у Донецькій області вчиняти дії щодо ліквідації юридичної особи публічного права відповідно до наказу Державної служби України з питань праці №108 від 04.09.2020 "Про ліквідацію Головного управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області" і дію цього наказу було зупинено.

21.09.2020 року Державна служба України з питань праці видала наказ № 119 "Про визнання таким, що втратив чинність, наказ Держпраці від 04.09.2020 № 108".

Але, 28.09.2020 року Державна служба України з питань праці прийняла наказ № 122 "Про ліквідацію Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області".

Таким чином, на момент прийняття наказу № 1508 від 31.12.2020 року діяв наказ Державної служби України з питань праці № 122 від 28.09.2020 року "Про ліквідацію Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області".

Також, відповідачем наданий до суду наказ № 1509 від 31.12.2020 року про внесення змін до резолютивної частини наказу № 1508 в частині того, що він виданий на підставі наказу Державна служба України з питань праці прийняла наказ № 122 від 28.09.2020 року.

За вказаних обставин суд вважає, що оскаржуваний наказ підписаний належною посадовою особою, повноваження якої прямо визначені у наказі від 31.12.2020 року № 1508 зі змінами внесеними наказом № 1509.

Суд також відхиляє твердження позивача про те, що голова ліквідаційної комісії ОСОБА_4 була у службовому відрядженні 23 квітня 2021 року не у зв`язку з основною діяльністю установи.

23.04.2021 року ОСОБА_4 перебувала у відрядженні, що вбачається з наказу Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці від 23.04.2021 року № 146-ВД для ознайомлення з матеріалами адміністративної справи № 200/840/21.

Дійсно ця адміністративна справа № 200/840/21 була повернена ухвалою суду від 19.02.2021 року позивачу ОСОБА_3 .

Але, відповідно до п.1 ч.3 ст.44 КАС України, учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи.

Питання про те, навіщо керівнику установи знайомиться з матеріалами справи, яка повернута позивачеві, виходить за межі компетенції суду в даній адміністративний справі.

Тим більше, що судом в судовому засіданні був досліджений журнал обліку заяв про надання доступу до матеріалів судових справ та судових рішень 07-30 Донецького окружного адміністративного суду в якому під номером 32 вказано що ОСОБА_4 23.04.2021 року знайомилася з матеріалами справи в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду про що свідчить її особистий підпис.

Позивач вказує, що відповідно до ст..87 Закону України «Про державну службу» при звільненні працівника зі служби враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю та вказує, що вона є особою з інвалідністю 3 групи.

Довідкою 12 ААВ № 223635 від 07.04.2021 року позивач ОСОБА_1 встановлена 3 група інвалідності за загальним захворюванням.

Дійсно, відповідно до абзацу другого частини 3 ст.87 Закону України «Про державну службу», одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Але, як прямо вказується в законі це стосується звільнення за пунктом 1 частини першої ст..87 цього закону.

Позивач же була звільнена за п.1-1 частини 1 ст.87 Закону України «Про державну службу» у разі ліквідації державного органу при якому переважне право на залишення на роботі не застосовується.

З приводу порушення правил проведення розрахунків при звільненні, суд зазначає наступне.

Позовні вимоги в позовній заяві спрямовані на визнання незаконним та скасування наказу про звільнення позивача, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги про визнання розрахунків при звільненні не законними та стягнення відповідних сум (нарахованих відпускних та компенсації за невикористану відпустку) з відповідача, в позовній заяві відсутні.

Розрахунки при звільненні проводилися відповідачем вже після видання наказу про звільнення та мають досліджуватися в іншому позовному провадженні, якщо такі позовні вимоги будуть заявлені позивачем.

В судовому засіданні позивач вказувала, що при звільненні їй надали фотокопію наказу від 23.04.2021 №110-ЛК "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Суд, на вимогу позивача витребував у відповідача оригінал наказу № 110-ЛК від 23.04.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 »

Суд зазначає, що позовних вимог про визнання протиправними дій посадових осіб відповідача при ознайомленні з наказом про звільнення позивач в своєї позовній заяві не висувала.

Решта доводів позивача висновків суду не спростовує.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на постанови Верховного Суду України від 17.10.2011 року у справі 2а-237а11, від 28.10.2014 року у справі № 21-484а14 та від 19.01.2016 року у справі № 21-2225а15 з огляду на наступне.

Наводячи вказану практику, позивач обґрунтовує свій довід про те, що при ліквідації органу з одночасним створенням іншого органу, який буде виконувати повноваження (завдання) органу, що ліквідується, то зобов`язанням роботодавця (держава) є вжиття заходів щодо працевлаштування працівників ліквідованого органу.

Правові висновки, які викладені у постановах Верховного Суду України, на які посилається позивач, не підлягають застосовуванню у відриві від норм матеріального права, на підставі яких Верховним Судом України і зроблено зазначені висновки.

Ці висновки зроблені за умови іншого правового регулювання: спеціального законодавства щодо прийняття, проходження та припинення служби працівником міліції (поліції) та Кодексу законів про працю України.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки Верховного Суду України на які посилається позивач зроблені на підставі інших нормативно правових актів ніж ті що застосовуються даній справі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язкам органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб кореспондує право фізичних та юридичних осіб очікувати що ці органи та посадові особи будуть діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті та його вступну та резолютивну частину проголошено в судовому засіданні 15 вересня 2021 року

В повному обсязі рішення складене 21 вересня 2021 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Хохленков