Справа № 160/1457/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2021 року Справа № 160/1457/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засіданняАлєксєєнко К.С.,
за участі: представника позивача: представника відповідача-1: представника відповідача-2: не прибув Богомаз Н.О. не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро позовну заяву Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до відповідача - 1: акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк", відповідача-2: ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, -
13 лютого 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до відповідача - 1: публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк", відповідача-2: ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
Означені позовні вимоги вмотивовані не виконанням вимог замовниками будівництва приписів Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради від 25.06.2018 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт та про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм відносно замовників будівництва.
Відповідач-2: ОСОБА_1 правом щодо надання відзиву на позовну заяву не скористався.
Ухвалою суду від 18.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 11.03.2019 року клопотання Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" про зупинення у справі задоволено частково. Зупинено провадження у адміністративній справі № 160/1457/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/35/19 за позовом Акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправними та скасування приписів і постанов. У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" про зупинення провадження у справі в частині зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовими рішеннями у справі № 0440/5627/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови № 26/18/073-6190 директора Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю містка Києва виконавчого органу Київської міської ради Кузьменко В.В. від 05.07.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відмовлено. Зобов`язано сторони повідомити суд про усунення обставин, що слугували підставою для зупинення провадження у справі.
Ухвалою суду від 19.07.2021 року клопотання Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" про поновлення провадження задоволено. Поновлено провадження в адміністративній справі №160/1457/19. Продовжено розгляд справи зі стадії підготовчого провадження, на якій його було зупинен, призначено підготовче засідання.
У судове засідання 22.09.2021 року прибув представник відповідача-1.
Представник відповідача-1 позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позові відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов.
Представник позивача та представник відповідача-2 в судове засідання не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Заслухавши пояснення представника відповідача-1, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у період з 29 травня по 11 червня 2018 року та з 23 по 25 червня 2018 року відповідачем проведено перевірку дотримання АТ «АБ «Радабанк» законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: «Капітальний ремонт нежилих приміщень, в межах існуючого фундаменту, без зміни зовнішньої конфігурації на АДРЕСА_1».
Нежиле приміщення на АДРЕСА_1:
- загальною площею 152 кв. м належить ПАТ «АБ «Радабанк» право спільної часткової власності па 99/100 частин майна, ОСОБА_1 на 1/100 частину майна (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності індексний номер витягу: 97225841 від 13.09.2017);
- загальною площею - 56.5 кв. м належить ПАТ «АБ «Радабанк» право спільної часткової власності на 99/100 частин майна. ОСОБА_1 на 1/100 частину майна (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності індексний номер витягу: 97226607 від 13.09.2017);
- загальною площею - 1304,8 кв. м належить ПАТ «АБ «Радабанк» право спільної часткової власності на 99/100 частин майна, ОСОБА_1 на 99/100 частин майна (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності індексний номер витягу: 97224580 від 13.09.2017).
Загальна площа об`єкта на АДРЕСА_1 відповідно до проектної документації складає 923 кв. м, проте відповідно до журналу внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень (підвалу, першого та другого поверхів) 771,4 кв. м.
Відтак, 923 кв. м - 771,4 кв. м = 151,6 кв. м, отже 151, 6 кв. м. нежитлових приміщень не належать замовнику будівництва на законних підставах.
За результатами проведеної перевірки посадовою особою Департаменту ДАБК було складено акт перевірки від 25 червня 2018 року, в якому зроблено висновки про те, що замовником до декларації про початок будівельних робіт внесено недостовірні дані, в частині надання інформації щодо належно затвердженої проектної документації на об`єкт будівництва.
25 червня 2018 року відповідачем винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, яким зобов`язано зупинити виконання робіт з 26 червня 2018 року до усунення допущених правопорушень та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобов`язано усунути допущені правопорушення у термін до 25 липня 2018 року.
05 липня 2018 року Департаментом ДАБК винесено постанову № 26/18/073-6190, якою визнано ПАТ «АБ «Радабанк» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», а саме: наведення недостовірних даних у повідомленні про початок будівельних робіт, та накладено штраф у сумі 66 276,00 грн.
Вказану постанову №26/18/073-6190 від 05 липня 2018 року позивач оскаржив до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року у справі №0440/5627/18 у задоволенні позовної заяви ПАТ «АБ «Радабанк» до Департаменту ДАБК про визнання протиправною та скасування постанови № 26/18/073-6190 від 05 липня 2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі №0440/5627/18 апеляційну скаргу АТ «АБ «Радабанк» задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року по справі № 0440/5627/18 скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову. Постанову №26/18/073-6190 директора Департаменту ДАБК Кузьменко В.В. від 05 липня 2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визнано неправомірною та скасовано.
Ухвалою Верховного суду у справі №0440/5627/18 від 20.05.2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019р. у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення.
Як було встановлено судом під час розгляду даної справи, у період з 17 по 30 жовтня 2018 року та з 20 по 21 листопада 2018 року відповідачем проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо перевірки виконання АТ «АБ «Радабанк» вимог приписів від 25 червня 2018 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт та про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
За результатами перевірки складено акт від 21 листопада 2018 року, у якому встановлено, що замовниками будівництва ОСОБА_1 та ПАТ «АБ «Радабанк» в установлений строк добровільно не виконано вимоги, встановлені у приписах про зупинення підготовчих та будівельних робіт та про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25 червня 2018 року, що є підставою для звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта відповідно до статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
На підставі висновків акта перевірки від 21 листопада 2018 року начальником інспекційного відділу №2 управління контролю за будівництвом ОСОБА_2 складено:
- протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 21 листопада 2018 року, яким встановлено порушення з боку позивача щодо виконання будівельних робіт із реконструкції нежилих приміщень із прибудовою до нежитлової будівлі на АДРЕСА_1 без документа, який дає право на виконання будівельних робіт, відповідальність за яке встановлена пунктом 2 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»;
- протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 21 листопада 2018 року, яким встановлено порушення з боку позивача щодо невиконання у добровільному порядку у встановлений строк вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25 червня 2018 року, відповідальність за яке встановлена абзацом 2 пункту 1 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»;
- протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 21 листопада 2018 року, яким встановлено порушення з боку позивача щодо невиконання у добровільному порядку у встановлений строк вимог припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 25 червня 2018 року, відповідальність за яке встановлена абзацом 3 пункту 1 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».
У вказаних протоколах було зазначено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться о 11 год. 00 хв. 29 листопада 2018 року в приміщенні Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).
За результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності директором Департаменту ДАБК Кузьменко В.В. прийняті наступні постанови:
Не погоджуючись із даними приписами та постановами, АТ "Акціонерний банк "Радабанк" звернувся до суду із позовною заявою, за результатами розгляду якої, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року у справі №160/35/19 позов задовольнив.
Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 30 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що, оскільки постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року встановлено, що позивач надав достовірні дані у повідомленні про початок будівельних робіт від 02 травня 2018 року, а у відповідача не було підстав для притягнення позивача до відповідальності на підставі пункту 2 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».
Постановою Верховного суду від 18 березня 2021 року у справі №160/35/19 касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року без змін.
Як заначив позивач у поданій до суду позовній заяві, Департамент у встановленій законом формі видав ПАТ «АБ «Радабанк» та ОСОБА_1 приписи з вимогою усунути допущені порушення законодавства з визначеним строком для добровільного виконання, однак відповідачі ухилились від їх виконання.
У зв`язку із цим, позивач звергнувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України Про архітектурну діяльність визначає правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності і спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України Про архітектурну діяльність будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, що визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Відповідно до положень статті 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.
Вказані положення кореспондуються із приписами положень пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 .
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:
1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;
2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;
3) затвердження проектної документації;
4) виконання підготовчих та будівельних робіт;
5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".
Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. (ч. 7 ст. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").
Пунктом 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 встановлено, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:
- подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта;
- видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.
Правовідносини з приводу кваліфікації нерухомого майна як об`єкта самочинного будівництва унормовані приписами ст. 376 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Зі змісту наведеної норми закону вбачається, що під об`єктом самочинного будівництва законодавцем розуміється нерухоме майно, котре відповідає хоча б одній з таких кваліфікуючих ознак: 1) об`єкт розміщений на земельній ділянці, яка не була відведена під мету будівництва; 2) об`єкт зведений без документа з приводу дозволу на виконання будівельних робіт; 3) об`єкт споруджений без належно затвердженого проекту; 4) наявні істотні порушення будівельних норм і правил.
Згідно ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Отже, ознаками самочинного будівництва є відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва; об`єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку; створення об`єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Кожна із зазначених ознак є самостійною і достатньою для того, щоб визнати об`єкт нерухомого майно самочинним будівництвом.
Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Отже, лише внаслідок невиконання вимог, встановлених у приписі, орган ДАБК звертається до суду з позовом про знесення самочиннозбудованого об`єкта, в той же час, таке знесення відбувається за умови, що перебудова такого об`єкта самочинного будівництва є неможливою.
Таким чином, суду повинні бути надані докази того, що будівельні роботи, виконані позивачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, а також докази неможливості перебудови такого об`єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм.
Суд зазначає, що для задоволення позову про зобов`язання знести самочинне будівництво необхідно встановити наявність таких фактів як:
- неможливість перебудови об`єкту;
- або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.
При цьому, аналізуючи зміст актів позапланових перевірок та припису, суд дійшов висновку, що вони не містить даних щодо визнання об`єкта як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою.
Позивачем не надано доказів неможливості перебудови об`єкта або відмови особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.
Крім того, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Суд звертає увагу на те, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
Отже, застосування до відповідача зобов`язання щодо знесення самочинно збудованого об`єкта є передчасним та неспівмірним заходом, оскільки позивачем не використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
Також, необхідно зауважити, що у спірних правовідносинах інтерес фізичної особи - громадянина на використання належної на праві користування земельної ділянки та розміщеної на ній господарської будівлі не виключається з-під охорони за статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та статті 1 Протоколу Першого до Конвенції. Такий інтерес особи у даному випадку (збереження об`єкту будівництва) є конкретним, чітко сформульованим і має з достатньою визначеністю окреслені у часі параметри. Заявлена ж ДАБІ України вимога спрямована на припинення фізичного існування речі матеріального світу - нежитлового приміщення, тобто на знищення його як такого. За умови недоведеності Державною архітектурно-будівельною інспекцією України виникнення реальної загрози від об`єкту будівництва правам та інтересам інших осіб, Державі або суспільству у цілому заявлена вимога не забезпечує дотримання згаданого вище балансу. Доказів порушення влаштуванням фундаменту суспільних інтересів або прав інших осіб, Державі або суспільству матеріали справи не містять.
Також, суд вважає за необхідне зазначити про те, що згідно зі статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
Так, Департамент ДАБК здійснює повноваження щодо державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві та дозвільно-реєстраційних функцій щодо об`єктів незначного (CCI) та середнього (СС2) класу наслідків (відповідальності) з 12 жовтня 2016 року.
Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011року № 553.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Пункт 7 Порядку № 553 містить вичерпний перелік підстав для проведення позапланової перевірки, зокрема необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів, а також перевірки виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Відповідно до Порядку № 553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право перевіряти дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції та дотримання порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи.
Так, підставою для винесення відповідачем оскаржуваних постанов від 29 листопада 2018 року є невиконання позивачем вимог приписів від 25 червня 2018 року та здійснення будівельних робіт без дозвільного документу.
Разом із тим, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі № 0440/5627/18 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року по справі № 0440/5627/18 скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову. Постанову № 26/18/073-6190 директора Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кузьменко В.В. від 05 липня 2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визнано неправомірною та скасовано.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі №0440/5627/18 набрала законної сили 02 квітня 2019 року.

Як встановили суди, з вказаної постанови вбачається, що суд апеляційної інстанції при перевірці правомірності чи неправомірності постанови №26/18/073-6190 від 05 липня 2018 року встановив, зокрема, що позивач є власником 99/100 частини нежитлових приміщень підвалу, 1, 2, 3, 4, 5 поверхів та надбудови будівлі, що в цілому складає нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа об`єкту нерухомості, згідно з укладеними договорами купівлі-продажу та технічними паспортами, виготовленими ТОВ «Бюро технічної інвентаризації» від 21 липня 2017 року, складає понад 1500 кв. м. У поданому повідомленні про початок будівельних робіт, позивачем визначено, що фактична площа приміщень, в яких проводиться капітальний ремонт, становить 923 кв. м. Вказана позивачем площа приміщень, в яких буде проводитися капітальний ремонт, відповідає Звіту за результатами інструментального обстеження будівлі за адресою АДРЕСА_1, виконаного ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури». Отже, фактична площа приміщень, в яких буде проводитися капітальний ремонт (923 кв. м), є меншою ніж та, відносно якої у позивача виникло право власності на підставі укладених договорів купівлі-продажу. Відповідач, вказуючи на те, що позивачем не підтверджено право власності відносно 151, 6 кв. м нежитлових приміщень, виходив з технічного паспорту на нежилий будинок (приміщення) на АДРЕСА_1 , виготовлений Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, інвентаризаційна справа № 47963, в якому визначено, що загальна площа нежитлових приміщень становить 771,4 кв. м. З приводу такої позиції відповідача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що по-перше: технічний паспорт не є правовстановлювальним документом, а, отже, не може свідчити про право особи на нерухоме майно. По-друге: відповідач посилається на технічний паспорт, який виготовлено 21 грудня 2012 року, а у спірному випадку договори купівлі-продажу укладалися на підставі технічної документації, яка виготовлена 21 липня 2017 року.

Як вже зазначено вище, за результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності директором Департаменту ДАБК Кузьменко В.В. прийняті наступні постанови:

- постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 76/18/073-11375 від 29 листопада 2018 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 3 пункту 1 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 92 050 грн;

- постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 77/18/073-11376 від 29 листопада 2018 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 пункту 1 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 27 615 грн;

- постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 78/18/073-11377 від 29 листопада 2018 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 66 276 грн.

Не погоджуючись із даними приписами та постановами, АТ "Акціонерний банк "Радабанк" звернувся до суду із позовною заявою, за результатами розгляду якої, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року у справі №160/35/19 позов задовольнив.

Визнав протиправними та скасував: припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Департаменту ДАБК від 25 червня 2018 року; припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт Департаменту ДАБК від 25 червня 2018 року; постанову про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Департаменту ДАБК від 29 листопада 2018 року № 76/18/073-11375; постанову про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Департаменту ДАБК від 29 листопада 2018 року № 77/18/073-11376; постанову про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Департаменту ДАБК від 29 листопада 2018 року № 78/18/073-11377.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 30 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що, оскільки постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року встановлено, що позивач надав достовірні дані у повідомленні про початок будівельних робіт від 02 травня 2018 року, а у відповідача не було підстав для притягнення позивача до відповідальності на підставі пункту 2 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Тому приписи від 25 червня 2018 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, про зупинення підготовчих та будівельних робіт та, як наслідок, постанови від 29 листопада 2018 року №№ 76/18/073-11375, 77/18/073-11376, 78/18/073-11377 є протиправними та підлягають скасуванню.

Постановою Верховного суду від 18 березня 2021 року у справі №160/35/19 касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року без змін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у справі №160/35/19, суд зазначив, що підставою для винесення відповідачем Департаментом оскаржуваних постанов від 29.11.2018 року є невиконання AT «АБ «Радабанк» вимог приписів від 25.06.2018 року та здійснення будівельних робіт без дозвільного документу.

Водночас, оскаржувані приписи від 25.06.2018 року складені Департаментом на підставі висновків акту перевірки від 25.06.2018 року, у якому виявлено AT «АБ «Радабанк» Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме внесення замовниками будівництва ОСОБА_1 та ПАТ "АБ "Радабанк" недостовірних даних у повідомленні про початок будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) від 02.05.2018 року №КВ 01 в частині надання інформації щодо належно затвердженої проектної документації на об`єкт будівництва: "Капітальний ремонт нежилих приміщень, в межах існуючого фундаменту без зміни зовнішньої конфігурації на АДРЕСА_1 ".

Тобто, для вирішення питання щодо правомірності чи неправомірності винесення Департаментом приписів від 25.06.2018 року та, як наслідок, постанов про накладення штрафу від 29.11.2018 року, є необхідність встановлення чи було порушення з боку AT «АБ «Радабанк» норм Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Як зазначено вище, позивач є власником 99/100 частини нежитлових приміщень підвалу, 1, 2, 2, 3, 4, 5 поверхів та надбудови будівлі, що в цілому складає нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 .

Загальна площа об`єкту нерухомості, згідно укладених договір купівлі-продажу та технічних паспортів, виготовлених ТОВ "Бюро технічної інвентаризації" від 21.07.2017 року, складає понад 1500 кв. м.

У поданому повідомленні про початок будівельних робіт, позивачем визначено, що фактична площа приміщень, в яких проводиться капітальний ремонт, становить 923 кв.м. Вказана позивачем площа приміщень, в яких буде проводитися капітальний ремонт, відповідає Звіту за результатами інструментального обстеження будівлі за адресою АДРЕСА_1 , виконаного ДВНЗ "Придніпровська державна академія будівництва та архітектури.

Отже, фактична площа приміщень, в яких буде проводитися капітальний ремонт (923 кв.м), є меншою ніж та, відносно якої у позивача виникло право власності на підставі укладених договорів купівлі-продажу.

Відповідач, вказуючи на те, що позивачем не підтверджено право власності відносно 151, 6 кв. м. нежитлових приміщень, виходив з технічного паспорту на нежилий будинок (приміщення), виготовлений Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, інвентаризаційна справа №47963, в якому визначено, що загальна площа нежитлових приміщень становить 771,4 кв.м.

З приводу такої позиції відповідача суд апеляційної інстанції у постанові суду від 02.04.2019 року у справі №0440/5627/18 зазначив про те, що по-перше: технічний паспорт не є правовстановлювальним документом, а отже не може свідчити про право особи на нерухоме майно. По-друге: відповідач посилається на технічний паспорт, який виготовлено 21.12.2012 року (т.1 а.с.250), а у спірному випадку договори купівлі-продажу укладалися на підставі технічної документації, яка виготовлена 21.07.2017 року. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наведеною нормою Кодексу адміністративного судочинства України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Таким чином, рішенням суду у справі №0440/5627/18 встановлено, що АТ «АБ «Радабанк» надав достовірні дані у повідомленні про початок будівельних робіт від 02.05.2018 року, а у Департаменту не було підстав для притягнення АТ «АБ «Радабанк» до відповідальності на підставі пункту 2 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи, суд у справі №160/35/19 прийшов до висновку, що приписи від 25.06.2018 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, про зупинення підготовчих та будівельних робіт та, як наслідок, постанови від 29.11.2018 року №76/18/073- 11375, №77/18/073-11376, №78/18/073-11377 є протиправними та підлягають скасуванню. Рішенням суду у справі №160/35/19 приписи та постанови визнані протиправними та скасовані.

За змістом ч. 1 ст. 38 та п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, уповноважений видати припис про усунення порушень, у тому числі шляхом знесення самочинного збудованого об`єкта. Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу на звернення до суду на підставі ч. 1 ст.38 вказаного Закону у зв`язку з його невиконанням.

Оскільки приписи Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 25.06.2018 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт та про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил визнані протиправними та скасовані, у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з позовом про зобов`язання АТ АБ «Акціонерний банк "Радабанк» та ОСОБА_1 привести самочинно реконструйовані нежилі приміщення на АДРЕСА_1 до попереднього стану відповідно до технічного паспорту, виготовленого ТОВ "Бюро Технічної Інвентаризації" станом на 21.07.2017 року, та знести самочинно збудовану прибудову до нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

До того ж, на об`єкті за адресою АДРЕСА_1 в 2019 році з додержанням вимог законодавства була проведена реконструкція, внаслідок якої змінилися технічні характеристики об`єкта нерухомого майна, зокрема, загальна площа об`єкта становить 2189 кв.м. Право власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.12.2019р. на праві спільної часткової власності за АТ «АБ «Радабанк» (99/100) та ОСОБА_1 (1/100), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000. Даний факт підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.12.2019р. № 192413681 та №192414033. Згідно витягів, підставами виникнення права власності зазначено: договір купівлі-продажу серія та номер 915, виданий 13.09.2017 р., видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нацина-Марченко О.О.; договір купівлі-продажу серія та номер 913, виданий 13.09.2017 р., видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нацина-Марченко О.О.; договору купівлі-продажу серія та номер 914, виданий 13.09.2017 р., видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нацина-Марченко О.О.; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер КВ87, виданий 31.10.2019р., видавник: виконавчий орган Київської міської ради (КМДА) Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва; заява серія та номер 1114, виданий 09.12.2019р., видавник Василенко О.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; заява серія та номер 11015, виданий 09.12.2019р., видавник Василенко О.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо судових витрат, то відповідно до статті 139 КАС України, такі стягненню не підлягають.

На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 22 вересня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 23 вересня 2021 року.

Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до відповідача - 1: акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк", відповідача-2: ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії- відмовити повністю.

Судові витрати у вигляді судового збору у справі не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23 вересня 2021 року.

Суддя С. В. Прудник