Справа № 460/10413/21
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2021 року м. Рівне №460/10413/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, за участю: секретаря судового засідання І.С. Ляшук; представника позивача адвоката Г.О. Оліферчука; представника відповідача Н.П. Охман; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» (далі позивач) до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову від 13.07.2021 №279888 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Заяви по суті справи.

Позовна заяву обґрунтована тим, що під час рейдової перевірки зупинений транспортний засіб марки DAF номерний знак НОМЕР_1 , який використовує позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» у господарській діяльності на підставі Договору оренди транспортних засобів від 01.11.2013 під керуванням водія ОСОБА_1 ; власник транспортного засобу ПАТ ГПГ «Рівнеоблгаз». Після зупинення транспортного засобу інспектори вимагали від водія надання документа протоколу повірки та адаптації тахографа. Позивач вказує, що надання такого документа можливе виключно у разі здійснення міжнародних перевезень, проте вантаж перевозився по території України, а тому обов`язку його надання не існувало. Позивач також вказує, що рейдова перевірка проведена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки водію не було пред`явлено посвідчення посадових осіб органу державного контролю та направлення на перевірку; акт перевірки був складений без присутності уповноваженої особи Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» чи водія; контролюючий орган будь-яких документів у присутності водія не складав; не було надано можливості надати свої письмові зауваження (заперечення); водію не надано акт перевірки для ознайомлення; самовільне складення акта перевірки є протиправним. Вказане вище свідчить про протиправність оскаржуваної постанови, яку позивач просить суд скасувати.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що при здійсненні перевезення вантажу на території України у перевізника (водія) повинен бути такий документ, як протокол повірки та адаптації тахографа. Норми чинного законодавства визначають обов`язок надання до перевірки не лише документів, які визначені у статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а й інших документів, визначених нормами чинного законодавства, оскільки перелік документів, зазначений у статті 48, не є вичерпним. Під час рейдової перевірки не надано протоколу повірки та адаптації тахографа, що передбачає відповідальність у вигляді накладення штрафу у порядку статті 60 «Про автомобільний транспорт». Просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 28.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 26.08.2021.

Ухвалою суду від 26.08.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання від 26.08.2021), закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.09.2021.

У судове засідання 09.09.2021 прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги, та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позовних вимог, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 09.09.2021.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

На підставі Направлення на рейдову перевірку від 24.05.2021 №013147 (а.с. 58) та у відповідності до Графіка проведення рейдових перевірок (а.с. 59) контролюючими особами Західного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (Львівська область) на автомобільній дорозі Київ-Чоп 503 + 300 проводилася рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Під час рейдової перевірки зупинений транспортний засіб марки DAF номерний знак НОМЕР_1 , який використовує позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» у господарській діяльності на підставі Договору оренди транспортних засобів від 01.11.2013 (а.с. 49) під керуванням водія ОСОБА_1 ; власник транспортного засобу ПАТ ГПГ «Рівнеоблгаз» (а.с. 16).

Інспекторам надані документи щодо транспортного засобу та товаросупроводжуючі документи. Інспектори вказали водію на необхідність надання до перевірки такого документа, як Протокол повірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, на що водій відповів, що такого протоколу для здійснення внутрішніх перевезень на території України не потрібно, оскільки наявність такого документа необхідна виключно для здійснення міжнародних перевезень.

Інспекторами Західного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (Львівська область) складений Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.05.2021 №280594 (далі Акт перевірки) (а.с. 13), яким установлено порушення статті 34 та статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та Наказу №385 від 24.06.2010 Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» не забезпечив водія оформленим протоколом повірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, відповідальність за що передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Акт перевірки містить запис про те, що водій транспортного засобу відмовився від підпису.

Позивач подав до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Пояснення до акта перевірки від 13.07.2021, де вказав, що Акт перевірки складений на Акціонерне товариство «Рівнеоблгаз», яке є окремою юридичною особою та не має відношення до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз»; водія не було ознайомлено з Актом перевірки; в Акті перевірки відсутні підписи посадових осіб про те, що водій відмовився від підпису; тому такий Акт перевірки не може застосовуватися (а.с. 15).

Після надходження матеріалів перевірки від Західного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (Львівська область) до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки останнім сформоване повідомлення про розгляд справи на 06.07.2021 щодо АТ «Рівнеоблгаз» (а.с. 47); наступне повідомлення про розгляд справи на 13.07.2021 сформоване відносно АТ «Рівнегаз» (а.с. 45).

За результатами розгляду справи керівником Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесена Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.07.2021 №279888 (далі Постанова №279888), якою позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»: надання послуг перевезення вантажів без оформлення документів (а.с. 43).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення Постанови №279888, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Нормативно-правовим актом, який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту є Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 (далі Закон України №2344-III).

Відповідно до статті 1 Закону України №2344-III, автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України №2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (частина чотирнадцята статті 6 Закону України №2344-III).

За правилами статті 48 Закону України №2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Тобто, перелік документів, визначених у статті 48 Закону України №2344-III, не є вичерпним.

Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок №1567), державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За правилами пункту 14 Порядку №1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Пунктом 21 Порядку №1567 установлено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (993_025), статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» (2344-14) та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів, наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 затверджене Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі Положення №340).

Це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку (пункт 1.2 Положення №340).

У цьому Положенні терміни вживаються в такому значенні:

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи/та вантажів транспортними засобами (далі - Перевізник);

тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Відповідно до пункту 6.1 Положення №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних

пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно пункту 7.1. Положення №340, перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567.

Пунктом 7.2. Положення №340 визначено, що головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України.

Порядок використання тахографів установлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі Інструкція).

Відповідно до п.1.4 Інструкції, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Згідно з пунктом 3.3 Інструкції, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до пункту 3.5. Інструкції перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно пункту 3.6. Інструкції, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Виходячи з положень наведених норм, водії транспортних засобів, які обладнані цифровими тахографами повинні надавати інспектору для контролю картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа, а автоперевізники зобов`язані здійснювати періодичний контроль за належним використанням водіями карток водія до цифрового тахографу шляхом зберігання впродовж 12 місяців роздруківок даних роботи цифрового тахографу.

Таким чином, саме автомобільний перевізник несе відповідальність за належне використання водіями індивідуальної контрольної книжки водія або протоколу перевірки та адаптації тахографа.

Статтею 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III встановлено відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що штрафи накладаються виключно на автомобільного перевізника.

У даному випадку позивач являвся автомобільним перевізником у розумінні статті 1 Закону України №2344-III та пункту 1.5 Положення №340, а тому саме він підлягає притягненню до відповідальності за відсутність у водія документів Протоколу про перевірку та адаптацію тахографа.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що надання такого документа, як Протокол про перевірку та адаптацію тахографа, є обов`язковим лише у випадку здійснення міжнародних перевезень, оскільки вказані вище норми чинного законодавства передбачають необхідність наявності такого документа під час перевезення вантажу на території України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.02.2020 (справа №820/4624/17, адміністративне провадження №К/9901/47839/18) висловив таку правову позицію: «З врахуванням вище викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010, та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010».

Тому оскаржувана Постанова №279888 є правомірною та такою, що винесена у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки позивачем, як автомобільним перевізником, не надано усіх належних документів, визначених законом.

Суд також надає правову оцінку доводам позивача про порушення відповідачем норм законодавства щодо оформлення матеріалів перевірки.

Так, позивач вказує, що в порушення вимог пункту 4 Порядку №1567 посадовими особами не було пред`явлено водію перед початком перевірки службове посвідчення та направлення на перевірку.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567, державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Вказана норма визначає лише обов`язок при здійсненні контролю на автомобільному транспорті наявності у посадових осіб службового посвідчення та направлення на перевірку, проте дана норма не визначає обов`язку пред`явлення таких документів, зокрема, водію.

У свою чергу, водій транспортного засобу має право вимагати від посадових осіб органу державного контролю пред`явити йому посвідчення та направлення на перевірку.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що водій транспортного засобу марки DAF номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимагав у посадових осіб органу державного контролю пред`явити йому посвідчення та направлення на перевірку, і у наданні (пред`явленні) таких документів йому було відмолено.

Тому вказані вище доводи позивача суд відхиляє.

Також позивач вказує, що Акт перевірки був складений без присутності уповноваженої особи Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» чи водія; контролюючий орган будь-яких документів у присутності водія не складав; не було надано можливості надати свої письмові зауваження (заперечення); водію не надано Акт перевірки для ознайомлення; самовільне складення Акта перевірки є протиправним.

Як зазначалося вище, відповідно до пункту 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 22 Порядку №1567, у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Акт перевірки містить запис про те, що «водій з актом перевірки ознайомлений від підпису відмовився». Тобто посадовими особами контролюючого органу був внесений до Акта перевірки відповідний запис, як того вимагає норма пункту 22 Порядку №1567.

Натомість позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на обґрунтування вказаних вище доводів, а тому останні підлягають відхиленню.

Вказане вище свідчить про те, що позивачем, як автомобільним перевізником, допущене порушення статті 48 Закону України №2344-III в частині перевезення вантажу без оформлення документів протоколу повірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, що є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення Постанови №279888 у порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» (вулиця Вишенського, 4, місто Рівне, 33027; ) до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вулиця Небесної Сотні, 34, місто Рівне, 33013; ) про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20 вересня 2021 року

Суддя К.М. Недашківська