Справа № 502/509/21
Суддя: Маслеников О. А.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/509/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Нанєвої А.В.

розглянувши справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Відділення поліції № 1

Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області,

Головного управління Національної поліції в Одеській області

про

визнання дій противоправними,

скасування винесеної у справі про адміністративне правопорушення постанови

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 08.04.2021 року з адміністративним позовом до Відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про визнання дій противоправними, скасування винесеної у справі про адміністративне правопорушення постанови.

В обґрунтування позову вказано, що 03.01.2021 року старшим інспектором СРПП №3 Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (після організаційно - штатних змін - Відділення поліції №1 Ізмаїльського районного відділу поліції) Головченко Олегом Андрійовичем було складено у відношенні позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №524465, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень. Відповідно до вищевказаної постанови, 03.01.2021 р. о 8:00 годині ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », знаходилась в громадській будівлі без засобів індивідуального захисту захисної маски, чим порушила вимоги Постанови КМУ № 1236». З діями старшого інспектора СРПП №3 Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (після організаційно - штатних змін - Відділення поліції №1 Ізмаїльського районного відділу поліції) ОСОБА_2 , які полягають у винесенні вищевказаної постанови позивач не згодна, вважає їх протиправними, як наслідок - постанову такою, що підлягає скасуванню. Як вказує позивач, у зазначений в постанові день і час вона не знаходилась у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , а знаходилась у себе вдома, оскільки, тимчасово не працює і зазвичай прокидається о 9:00 ранку. Копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №524465 від старшого інспектора ОСОБА_2 , вона не отримувала, а про наявність даної постанови дізналась від працівника органу державної виконавчої служби, у зв`язку з відкриттям у відношенні неї виконавчого провадження. Ознайомившись з оскаржуваною постановою зазначає, що підпис про отримання постанови візуально не її, а належить невідомій особі.

Також вказує, що обставини, наведені у постанові про адміністративне правопорушення, суб`єктом який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами. У матеріалах справи відсутні показання свідків, зазначених у постанові про адміністративне правопорушення, фото-, відеодокази, які б достовірно засвідчували факт вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного проступку. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом. Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Оскільки, дії позивача не складу адміністративного правопорушення, зважаючи на відсутність належних та допустимих (взагалі - будь-яких) доказів інкримінованого адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги суттєві порушення передбаченого законом порядку притягнення до адміністративної відповідальності позивач вважає притягнення його до адміністративної відповідальності протиправним.

На підставі вищезазначеного, позивач просила суд :

- визнати протиправними дії старшого інспектора СРПП №3 Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Головченко Олега Андрійовича, з винесення 03 січня 2021 року постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №524465, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень;

- скасувати винесену 03.01.2021 року старшим інспектором СРПП №3 Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Головченко Олегом Андрійовичем, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №524465, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень;

- стягнути з Відділення поліції №1 Ізмаїльського районного відділу поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1954 гривні.

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 31.05.2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області 15.06.2021 року залучено Головне управління Національної поліції в Одеській області у якості другого відповідача у справі № 502/509/21.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.

Представник позивача Шуляк Руслан Валерійович в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача - Відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, сповіщений про час, місце та дату судового засідання в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань не надав.

Представник другого відповідача - Головного управління Національної поліції в Одеській області сповіщений про час, місце та дату судового засідання в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції, який проведено без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України.

В ході з`ясування обставин справи та дослідження доказів, судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 524465 від 03.01.2021 року встановлено, що 03.01.2021 року о 08:00 годині ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », знаходилась в громадській будівлі, без засобів індивідуального захисту захисної маски, чим порушила вимоги Постанови КМУ № 1236 від 07.11.2020 року, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень /а. с. 7/.

Згідно повідомлення Кілійського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за вих. № 41-12284 від 28.03.2021 року встановлено, що у Кілійському РВ ДВС знаходиться постанова № ГАА 524465, видана Кілійським ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 340 гривень. 12.02.2021 року державним виконавцем відділу ДВС, керуючись ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 340 гривень винесено постанову від 12.02.2021 року про відкриття виконавчого провадження № ВП64477906, з примусового виконання вищевказаного виконавчого документу та направлено сторонам до відому /а. с. 19/

09.12.2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», згідно підпункту 1 пункту 2, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ч.2 ст.44-3 КУпАП, перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, передбачено покарання у виді штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 222 КУпАП з 21 листопада 2020 року до повноважень працівників органів та підрозділів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У свою чергу, відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

За приписами ч.ч. 1, 5ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

За змістом наведених норм, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП, розглядається, а постанова у такі справі виноситься на місці вчинення правопорушення.

Частиною 2статті 283 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, дату розгляду справи та опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, передбаченого Конституцією України, всі сумніви щодо винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з вищенаведеного судом встановлено, що в оскаржуваній постанові відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, оскільки, як вказує позивач у зазначений у постанові час вона не перебувала у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а перебувала у себе вдома. Окрім протоколу, посадовою особою, при складенні протоколу не відібрано письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не надано інших доказів, що підтверджують її вину.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги доводи сторін, зібрані та досліджені судом докази у їх сукупності, суд приходить висновку, що відповідач не надав суду належних доказів на доведення вини ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, що є підставою для задоволення позову, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачено 454,00 гривень судового збору. Також, представником позивача заявлено клопотання про стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 1500, 00 гривень, в обгрунтовання чого, представником позивача надано акт приймання передачі виконаних робіт та наданих послуг № 1 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 15.03.2021 року, який підписано адвокатом Шуляк Русланом Валерійовичем та клієнтом ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши подані представником позивача докази у підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, вважає, що розмір цих витрат є співмірним зі складністю справи і наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг.

Відповідно до п. 115 Рішення у справі «Бєлоусов проти України», ЄСПЛ зазначив, що: «хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, п. Бущенко представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними».

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн, що підтверджується відповідною квитанцією № 89 від 17.05.2021 року /а. с. 22/, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми судового збору та про необхідність стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 122, 251, 283, 287, 288 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №524465, винесену 03.01.2021 року старшим інспектором СРПП №3 Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Головченко Олегом Андрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області (Україна, 6500, Одеська область, місто Одеса, вулиця Єврейська, 12, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108740) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , суму судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні та витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников