Справа № 560/1826/21
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1826/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

21 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду поданої ним заяви від 07.02.2020;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо розгляду поданої позивачем заяви від 02.11.2020;

- зобов`язати Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України нарахувати та виплатити кошти ОСОБА_1 у розмірі 100 тис.гр., одноразову грошову допомогу відповідно до постанови КМУ №1122 від 11.12.2019.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України щодо розгляду поданої позивачем заяви від 02.11.2020.

Зобов`язано Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка подана 02.11.2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення в частині задоволених позовних вимог, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З обставин справи встановлено, що ОСОБА_1 з 02.06.2014 перебував у службовому відрядженні по виконанню бойового завдання у районі проведення антитерористичної операції та в період з 03.06.2014 по 18.06.2014 незаконно утримувався (перебував заручником) незаконними збройними формуваннями у районі проведення антитерористичної операції та був звільнений 18.06.2014, що підтверджується довідкою Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку.

Факт перебування позивача у полоні встановлено також рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.04.2019 по справі 686/2959/19.

На підставі Порядку здійснення соціального і правового захисту осіб, позбавлених свободи внаслідок збройної агресії проти України, після їх звільнення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1122, позивач 07.02.2020 звернувся до Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо-переміщених осіб України з заявою про надання йому грошової допомоги у розмірі 100000,00 гривень.

Міністерство у справах ветеранів тимчасово окупованих територій та внутрішньо перемішених осіб скерувало заяву ОСОБА_1 до Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України.

02.11.2020 року ОСОБА_1 було подано звернення до Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України з проханням нарахування та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 100000,00 грн.

Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України відмовило позивачу у визнанні його особою, що була позбавлена свободи внаслідок збройної агресії проти України, оскільки необхідною передумовою для перерахування Мінінтеграції коштів одноразової грошової допомоги є рішення міжвідомчої комісії про визнання особи такою, що була позбавлена свободи внаслідок збройної агресії проти України.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Порядком здійснення соціального і правового захисту осіб, позбавлених свободи внаслідок збройної агресії проти України, після їх звільнення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1122 (далі - Порядок № 1122) визначено перелік та послідовність здійснення заходів, спрямованих на соціальний захист осіб, позбавлених свободи внаслідок збройної агресії проти України, після їх звільнення, та регулює питання системної, безперервної та ефективної взаємодії органів державної влади та органів місцевого самоврядування під час надання допомоги таким особам.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1122 дія цього Порядку поширюється, зокрема, на громадян України, захоплених як заручники внаслідок збройної агресії проти України, позбавлених свободи з політичних мотивів або захоплених як військовополонені у зв`язку із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

У відповідності до п. 6 Порядку № 1122 (в останній чинній редакції), рішення про визнання особи, включеної до сформованого СБУ переліку звільнених осіб, такою, що була позбавлена свободи внаслідок збройної агресії проти України, приймається міжвідомчою комісією, яка утворюється Мінреінтеграції.

Положення про міжвідомчу комісію та її персональний склад затверджуються Мінреінтеграції.

Згідно із п.п. 12, 13 Порядку №1122 після повернення звільнених осіб на територію України їм виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 100 тис. гривень за рахунок та в межах коштів, передбачених за програмою «Заходи щодо захисту і забезпечення прав та свобод осіб, які позбавлені (були позбавлені) особистої свободи незаконними збройними формуваннями, окупаційною адміністрацією та/або органами влади Російської Федерації з політичних мотивів, а також у зв`язку з громадською, політичною або професійною діяльністю вказаних осіб, підтримки зазначених осіб та членів їхніх сімей, заходи з реінтеграції населення тимчасово окупованих територій, виплати державних стипендій імені Левка Лук`яненка ».

Для виплати допомоги звільнена особа звертається до Мінреінтеграції з відповідною заявою, в якій зазначаються реквізити її особового рахунка, відкритого у банківській установі, на який перераховується допомога. До заяви додаються: копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України особи, яку незаконно позбавлено особистої свободи; копія довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків особи, яку було незаконно позбавлено особистої свободи (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); копія паспортного документа іноземця або особи без громадянства та документ, що підтверджує законність їх перебування на території України.

Відповідно до п. 15 Порядку №1122 Мінреінтеграції після зіставлення заяви та документів, зазначених у пункті 13 цього Порядку, з переліком осіб, визнаних міжвідомчою комісією такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, перераховує відповідні кошти на особовий рахунок особи, відкритий у банківській установі, який зазначено в заяві.

На виконання п. 6 Порядку №1122 наказом Мінреінтеграції «Про утворення міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист» від 17.07.2020 №57 (далі по тексту - Наказ №57), утворено міжвідомчу комісію з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист (далі по тексту - Комісія), та затверджено Положення про неї (далі по тексту Положення №57).

Наказ № 57 набрав чинності з дня його офіційного опублікування, а саме - з 21 серпня 2020 року.

Згідно з пп. 1 п. 1 розд. ІV Положення № 57 основними завданнями Комісії є, зокрема, прийняття рішення про визнання особи, включеної до сформованого СБУ переліку звільнених осіб, такою, що була позбавлена свободи внаслідок збройної агресії проти України.

Відповідно до п. 2 розд. ІV Положення №57 для прийняття рішення, передбаченого підпунктом 1 пункту 1 цього розділу, зокрема, особа, позбавлена особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, звертається до Мінреінтеграції з письмовим зверненням. До звернення додаються: 1) копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України особи, позбавленої свободи внаслідок збройної агресії проти України; 2) відомості або документи, що підтверджують факт та обставини позбавлення особи свободи внаслідок збройної агресії проти України; 3) інші документи та/або інформація, які заявник вважає за потрібне додати до звернення.

Підстави для відмови у визнанні особи такою, що була позбавлена свободи внаслідок збройної агресії проти України та/або наданні бюджетних коштів передбачені пунктом 4 Положення №57, а саме: набуття законної сили обвинувальним вироком суду України стосовно особи, позбавленої свободи внаслідок збройної агресії проти України, або позбавленої особистої свободи незаконними збройними формуваннями, окупаційною адміністрацією та/або органами влади Російської Федерації на тимчасово окупованих територіях України та/або території Російської Федерації у зв`язку з її громадською, політичною або професійною діяльністю, у зв`язку із вчиненням нею злочину проти основ національної безпеки України, вчиненням або сприянням вчиненню терористичного акту, в тому числі втягненням у вчинення терористичного акту, публічними закликами до вчинення терористичного акту, створенням терористичної групи чи терористичної організації, фінансуванням тероризму, вчиненням злочину у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, злочинів проти встановленого порядку несення військової служби (військові злочини), злочинів проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку та неподання/подання не в повному обсязі документів, відомостей, передбачених цим Положенням, або подання їх неналежною особою.

Таким чином, аналіз наведених вище правових норм у їх сукупності дає суду підстави вважати, що після отримання письмового звернення про виплату грошової допомоги особі, позбавленої особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, Мінреінтеграції має розглянути звернення разом із доданими до нього документами на засіданні Комісії, яка приймає одне з двох рішень або про визнання особи такою, що була позбавлена свободи внаслідок збройної агресії проти України, або про відмову у такому визнанні. На підставі прийнятого Комісією рішення про визнання особи такою, що була позбавлена свободи внаслідок збройної агресії проти України, Мінреінтеграції приймає рішення про виплату допомоги.

Водночас, відповідач листами повідомив позивача про відсутність підстав для задоволення його заяви від 07.02.2020 та від 02.11.2020, що вказує на його бездіяльність, враховуючи вимоги Порядку № 1122 та Положення №57, згідно з яким відповідач мав прийняти рішення на засіданні комісії. Між тим, відповідач зазначив, що в отриманому від СБУ та сформованому нею переліку звільнених осіб, відомості щодо позивача відсутні.

При цьому, колегія суддів звертає увагу відповідача на наявність рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15.04.2019 по справі 686/2959/19, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 у полоні.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази належного розгляду заяви позивача від 02.11.2020 у відповідності до порядку, встановленого Порядком № 1122 та Положенням №57, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача.

Зважаючи на те, що відповідачем не було вжито відповідних дій по належному розгляду заяви позивача та поданих ним документів, належним та ефективним способом правового захисту позивача є покладення зобов`язання на відповідача повторно розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення з урахуванням встановлених судом обставин, викладених у цій справі.

У відповідності зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.