Справа № 420/13831/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/13831/20

Головуючий в І інстанції: Корой С.М.

Дата та місце ухвалення рішення: 15.07.2021 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просив: визнати протиправною та скасувати постанову від 18.09.2020 року ВП № 58102304 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.09.2020 року ВП № 58102304 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року в частині неправомірного стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат у розмірі 2102 грн., наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що за правилами ч. 3 ст. 139 КАС України суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Також, апелянт вказує, що згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертизи. За таких обставин, враховуючи, що ГУПФУ в Одеській області не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведення експертизи, апелянт вважає, що судові витрати відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача не підлягають. На думку апелянта, організаційна правова форма ГУПФУ в Одеській області не змінюється у випадку пред`явлення позову до іншого суб`єкта владних повноважень.

Представником позивача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно матеріалів справи, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17.01.2019 року відкрито виконавче провадження № 58102304 з виконання виконавчого листа № 522/13692/17, виданого 10.12.2018 року Приморським районним судом м. Одеси про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01 червня 2017 року.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.01.2020 року ВП № 58102304, за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року по справі № 420/871/20 адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Заліпаєва Юрія Валерійовича ВП № 58102304 від 17.01.2020 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн., стягнуто з Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судовий збір у розмірі 2102 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 року по справі № 420/871/20 апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року в частині стягнення з Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судового збору у розмірі 2102 грн. скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в цій частині відмовлено, в іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року залишено без змін.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.09.2020 року ВП № 58102304, за повторне невиконання вимог виконавчого листа, на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області накладено штраф у розмірі 10200 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату прийняття спірної постанови відсутній факт повторності невиконання рішення суду по справі № 522/13692/17.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті спірної постанови державний виконавець діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому, наявні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Також, у зв`язку із задоволенням даного адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн.

Рішення суду першої інстанції оскаржується відповідачем лише в частині розподілу судових витрат.

В свою чергу, в іншій частині рішення суду першої інстанції учасниками справи не оскаржено.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, у даній справі суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги в частині розподілу судових витрат.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Порядок розподілу судових витрат визначає ст. 139 КАС України.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В свою чергу, згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року), головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

Основними завданнями головного управління Фонду є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; забезпечення ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом.

Позивачем у даній справі виступає - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, територіальний орган Пенсійного фонду України, а тому, підпадає під визначення суб`єкта владних повноважень згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Таким чином, при розподілі судових витрат у даній справі підлягають застосуванню правила ч. 2 ст. 139 КАС України та при задоволенні позову ГУПФУ в Одеській області з відповідача підлягають стягненню виключно судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Учасниками справи не заперечується, що ГУПФУ в Одеській області, як позивачем, під час розгляду даної справи не понесено судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

При прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції лише розподілено витрати ГУПФУ в Одеській області зі сплати судового збору за подання позовної заяви, що суперечить наведеним вимогам ч. 2 ст. 139 КАС України.

З огляду на викладене, оскільки суб`єктом владних повноважень не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що судові витрати відшкодуванню не підлягають та підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору за подання позову відсутні.

Посилання суду першої інстанції та ГУПФУ в Одеській області у відзиві на апеляційну скаргу на те, що у даній справі він не виступає суб`єктом владних повноважень, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки за визначенням терміну, що наведений у п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень це орган державної влади.

В свою чергу, ГУПФУ в Одеській області є територіальним органом Пенсійного фонду України.

Таким чином, у суду відсутні підстави для не застосування до спірних правовідносин порядку розподілу судових витрат, визначеного ч. 2 ст. 139 КАС України, та відповідно відсутні підстави для стягнення на користь ГУПФУ в Одеській області сплаченого ним при поданні позову судового збору.

Висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовим позиціям Верховного Суду, які викладені, зокрема, в ухвалах від 05 квітня 2018 року у справі № 816/650/17, від 18 квітня 2019 року у справі № 1240/2582/18, від 07 травня 2019 року у справі № 497/1591/18, від 04 жовтня 2019 року у справі № 826/14258/18 та постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 810/2500/16.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального права, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні в частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 272, 287, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року змінити, виключивши абзац третій з його резолютивної частини.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 20.09.2021 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька