Справа № 360/4145/21
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4145/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Луганській області (далі позивач, ГУ ДПС у Луганській області) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач, ФОП ОСОБА_1 ), в якому позивач просив суд:

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку у загальній сумі 10 289,20 грн основного платежу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Луганській області, Кремінська ДПІ (Кремінський район) з 24.07.2019 за основним місцем обліку. 29.07.2019 відповідачем подано заяву про застосування до нього з 01.08.2019 спрощеної системи оподаткування обліку та звітності другої групи. Відповідно до інформаційних даних ГУ ДПС у Луганській області ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник єдиного податку з 01.08.2019. Станом на 28.07.2021 у ФОП ОСОБА_1 наявний податковий борг з єдиного податку на суму 10 289,20 грн основного платежу. Податковий борг на суму 10 289,20 грн виник на підставі несплати автоматичних нарахувань згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, зареєстрованої 29.07.2019 за № ФОП//Ю415, у тому числі за період листопад-грудень 2020 року у сумі 944,60 грн за місяць, у період з січня по липень 2021 року у сумі 1200,00 грн за місяць.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Головним управлінням ДПС у Луганській області з метою погашення податкового боргу, відповідно до статті 59 ПК України, було надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 29.04.2020 форми «Ф» № 64744-51, яка відповідно до поштового повідомлення вважається врученою відповідачу 01.06.2020. Однак заходи з погашення податкового боргу, які були здійснені ГУ ДПС у Луганській області, не дали позитивного результату.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14,1. статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Несплата податків, фінансових санкцій порушує інтереси держави, загрожує невиконанню загальнодержавних програм, які фінансуються з бюджету, підриває основні принципи існуючого суспільного ладу.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого пла заставі.

Згідно пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення (контролюючий орган) звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу з платника податку- фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

На підставі викладеного, позивач був вимушений звернутись до суду.

Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду повернувся конверт з довідкою поштового відділення за формою №20 "адресат відсутній за вказаною адресою" (арк.спр.31,33).

За приписами частин третьої та четвертої статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:

1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу;

2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Правом подати суду відзив на позовну заяву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, відповідач не скористався.

Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до положень частини шостої статті 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вимоги частини 9 статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Судом по справі вчинено наступні процесуальні дії:

- ухвалою суду від 09.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк.спр.20).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований як фізична особа підприємець Кремінською районною державною адміністрацією Луганської області 24.07.2019, номер державної реєстрації НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, Кремінська ДПІ (Кремінський район), основний вид економічної діяльності за КВЕД: 47.91 роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (арк.спр.11-13, 18-19).

29.07.2019 відповідач звернувся до Головного управління ДПС у Луганській області із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування за другою групою (арк.спр.15).

Згідно інформації про наявність/відсутність податкового боргу у платника по Україні в цілому станом на 28.07.2021 вбачається, що ОСОБА_1 має податковий борг з Єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 10289,20 грн. (арк.спр.6).

30.04.2020 вимога про сплату боргу форми «Ф» від 29.04.2020 була надіслана на адресу відповідача (арк.спр.14).

З інтегрованої картки платника податків вбачається, що за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 обліковується податковий борг на загальну суму 10289,20 грн (арк.спр.9-10).

Вказана суму податкової заборгованості також підтверджується розрахунком суми недоїмки з єдиного податку фізичних осіб станом на 28.07.2021, який було нараховано за несплату нарахувань згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № ФОП// від 29.07.2019 (арк.спр.7).

Вирішуючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами пункту 122.1 статті 122 ПК України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 87 ПК України визначені джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків.

Пунктом 20.1.34 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи, окрім іншого, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначені в главі 1 розділу 14 ПК України.

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК України встановлено, що єдиний податок належить до місцевих податків.

Відповідно до пункту 291.2 статті 292 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 ст. 293 ПК України передбачено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до пункту 291.4 статті 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень; 2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень. Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи; 3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень; 4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники.

Згідно з пунктом 293.1 статті 293 ПК України ставки єдиного податку для платників другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата)

Відповідно до підпункту 293.2 статті 293 ПК України, фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, зокрема, для другої групи платників єдиного податку - не більше 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 294.1 статті 294 ПК України передбачено, що Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Згідно з пунктом 294.2 статті 294 ПК України податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Для зареєстрованих в установленому порядку фізичних осіб - підприємців, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому особу зареєстровано платником єдиного податку (пункт 294.4 статті 294 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно інформації, розрахунку, витягу та даних інтегрованої картки платника, заборгованість позивача з єдиного податку станом на 28.07.2021 складає 10289,20 грн (арк.спр.6, 7,8,9-10).

Таким чином, станом на день розгляду справи за відповідачем наявний податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб на суму 10289,20 грн, що виник у зв`язку з несплатою узгоджених сум податкових зобов`язань.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Головним управлінням ДПС у Луганській області з метою погашення податкового боргу, відповідно до статті 59 Податкового кодексу України було надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 29.04.2020 форми «Ф» № 64774-51, яка відповідно до поштового повідомлення була повернута за закінченням терміну зберігання (арк.спр.14).

Однак, у встановлений законом строк відповідач заборгованість не сплатив, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника єдиного податку (арк.спр.9-10).

Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Оскільки матеріалами справи підтверджено наявність податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 10289,20 грн за відповідачем, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги - такими, які слід задовольнити.

За приписами статті 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 189, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на корить місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку у загальній сумі 10 289 (десять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) гривень 20 копійок основного платежу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя Є.О. Кисельова