Справа № 826/12909/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Київ № 826/12909/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СП"

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.04.2018р.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СП" (далі також - позивач, ТОВ "ГЛОБАЛ СП") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також- відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 13.04.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань за платежем з податку на прибуток приватних підприємств на суму 520 548,00 грн. (п`ятсот двадцять тисяч п`ятсот сорок вісім гривень 00 коп.).

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач неправомірно дійшов висновку про порушення ТОВ "ГЛОБАЛ СП" вимог пункту 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 6 «Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999 № 137, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, та про заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 520 548 грн., у тому числі по періодах: за 2015 рік на суму 520 548 грн., на підставі чого винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Крім іншого, позивачем зазначено, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправними та таким, що підлягає скасуванню, оскільки складання фінансової звітності за 2015 рік ТОВ "ГЛОБАЛ СП" здійснено правомірно і жодних помилок в цій частині допущено не було.

Позивач просить задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.04.2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 07.11.2018 року.

Через канцелярію суду 31.08.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує, вважає, що позивачем порушено п. 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 6 «Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999 № 137, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 520 548 грн. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Через канцелярію суду 11.09.2018 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій проти доводів у відзиві заперечує та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

07.11.2018 року в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив і просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

В судовому засіданні від представника позивача та представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Судом, керуючись частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалено розглядати справу у порядку письмового провадження. Через канцелярію суду 12.11.2018 року позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів та заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

29.06.2021 року через канцелярію суду позивачем подано заяву про прискорення розгляду справи та обґрунтування щодо правонаступництва у справі.

Щодо процесуального правонаступництва відповідача у справі, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року№537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено Головне управління Державної податкової служби у м. Києві.

30.07.2019 року відбулася державна реєстрація юридичної особи - Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, яка є правонаступником Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, як орган виконавчої влади.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку замінити відповідача Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () - на правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві ().

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СП" внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і присвоєно ідентифікаційний код в . Місцезнаходженням товариства згідно відомостей з Єдиного державного реєстру є: 04071, м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 37/48, офіс 1.

На підставі наказу від 09 лютого 2018 року № 2152, ревізорами Головного управління ДФС у м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал СП» з питань податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, валютного - за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 14.04.2014 по 30.09.2017.

За результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ГЛОБАЛ СП» складено Акт №191/26-15-14-01-03/39179326 від 28.03.2018 року, відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення позивачем п. 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 6 «Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999 № 137, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 520 548 грн.

На підставі Акту від 28.03.2018 №191/26-15-14-01-03/39179326 ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 13.04.2018 року №, яким ТОВ "ГЛОБАЛ СП" збільшено суму грошових зобов`язань за платежем з податку на прибуток приватних підприємств на суму 520 548,00 грн.

26 квітня 2018 року ТОВ "ГЛОБАЛ СП" до Державної фіскальної служби України подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 13.04.2018 року № . Рішенням Державної фіскальної служби України від 14.05.2018 № 16331/6/99-99-11-01-01-25 строк розгляду згаданої скарги було продовжено до 25.06.2018 включно. Рішенням Державної фіскальної служби України від 11.06.2018 № 20004/6/99-99-11-01-01-25 податкове повідомлення-рішення від 13.04.2018 № залишено без змін, а скарга ТОВ «Глобал СП» від 26 квітня 2018 року без задоволення.

Вважаючи податкове повідомлення - рішення від 13.04.2018 року № протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями, в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) (далі також - ПК України), яким, зокрема, встановлено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки-цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пункту 86.1. статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків. Довідка перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом. Матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

Згідно з абзацом 1 пункту 86.3. статті 86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Відповідно до абзацу 1 пункту 86.7. статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Пунктами 86.8. та 86.10. статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника. З матеріалів справи судом встановлено дотримання ГУ ДФС у м. Києві процедури здійснення документальної планової виїзної перевірки та оформлення її результатів, що не ставиться під сумнів позивачем. Перевіркою відповідача встановлено, що ТОВ "ГЛОБАЛ СП" укладено договір поставки від 01.06.2014 року № 2 з ТОВ «Спортивний магазин «ІНТЕР АТЛЕТИКА». В результаті господарської діяльності ТОВ "ГЛОБАЛ СП" надано претензію від 02.12.2015 року № 1 від ТОВ «Спортивний магазин «ІНТЕР АТЛЕТИКА», відповідно до якої у зв`язку із простроченням встановлених Договором поставки № 2 від 01.06.2014 строків чисельних поставок у період з 02.06.2014 по 20.112015 у постачальника ТОВ "ГЛОБАЛ СП" перед покупцем ТОВ «Спортивний магазин «ІНТЕР АТЛЕТИКА» виникло зобов`язання щодо сплати штрафних санкцій на суму 4 367 517 грн. в т.ч. за 2014 рік у сумі 2 891 932 грн., за 2015 рік у сумі 1 475 585,23 грн.

Також, перевіркою встановлено, що ТОВ "ГЛОБАЛ СП" включило до складу інших операційних витрат за 2015 рік штрафні санкції, нараховані ТОВ «Спортивний магазин «ІНТЕР АТЛЕТИКА» за 2014 рік у сумі 2 891 932 грн.

Підставою для висновку, викладеного в Акті №191/26-15-14-01-03/39179326 від 28.03.2018 року, стало твердження ревізорів, що ТОВ "ГЛОБАЛ СП" завищено інші операційні витрати за період з 01.01.2015 по 20.09.2017 на загальну суму 2 891 932 грн., які виникли у ТОВ "ГЛОБАЛ СП" внаслідок визнання зобов`язань зі сплати штрафних санкцій по договору поставки № 2 від 01.06.2014 на підставі претензії № 1 від 02.12.2015, отриманої від контрагента ТОВ «Спортивний магазин «ІНТЕР АТЛЕТИКА».

Таким чином, перевіркою виявлено порушення ТОВ "ГЛОБАЛ СП" вимог пунктів п. 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 6 «Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999 № 137, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ зі змінами та доповненнями, та про заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 520548 грн., у тому числі по періодах: за 2015 рік на суму 520548 грн.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із положеннями пп. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України), платниками податку на прибуток підприємства є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами.

За змістом підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

В свою чергу, пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №996 в редакцій, чинній під час спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 цього Закону №996 бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації (частина перша статті 8 Закону №996).

У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (стаття 1 Закону №996).

За змістом частин першої, другої статті 9 наведеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318.

Пункти 5 - 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318, визначають, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені. Отже, об`єктом справляння податку на прибуток є фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності підприємства, за правилами бухгалтерського обліку та відкоригований на різниці, передбачені ПК України. Обов`язковою умовою виникнення у платника права на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів.

Згідно з пунктами 6, 20 (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» П(С)БО 16 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені; до інших операційних витрат включаються: нестачі й витрати від псування цінностей; визнані штрафи, пеня, неустойка.

Відповідно до пункту 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» П(С)БО 16, витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

До моменту визнання боржником претензій вони у бухгалтерському обліку не відображаються. Суми визнаних претензій відображаються підприємством - одержувачем претензій у складі витрат того звітного періоду, в якому було прийнято рішення задовольнити вимоги заявника претензій.

У бухгалтерському обліку штрафні санкції вважаються: у платника - іншими операційними витратами (п. 20 П(С)БО 16 «Витрати»), субрахунок 948 «Визнані штрафи, пені, неустойки»; у одержувача - іншими операційними доходами (п. 6 П(С)БО 15 «Дохід»), субрахунок 715 «Отримані штрафи, пені, неустойки».

Виходячи з принципу «нарахування та відповідності доходів і витрат» в бухгалтерському обліку, сторони договору одночасно відображають в своєму обліку суми узгоджених штрафних санкцій: платник - у витратах, а одержувач - в доходах.

Такі господарські операції відображаються в обліку на підставі первинного документа - визнаної претензії сторонами договору, рішення суду, яке набрало сили (Листи Мінфіну від 16.06.2017 р. N 35210-07-10/16083, від 22.06.09 р № 31-34000-10-16/16556).

Відповідно до облікової політики ТОВ «ГЛОБАЛ СП» зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Оскільки, витрати по сплаті нарахованих штрафних санкцій неможливо пов`язати з доходом певного періоду, так як такі витрати були здійснені набагато пізніше, ніж отримання доходу, то ТОВ «ГЛОБАЛ СП» виконано вимогу п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (П(С)БО 16), а саме, враховано витрати по сплаті неустойки в звітному періоді, в якому вони були здійснені. Також, відповідачем в акті перевірки зазначено про порушення позивачем пункту 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 6 П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999 №137, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.06.1999 р. за №392/3685. Позивачем не зроблено коригуваггя показників фінансової звітності.

Відповідно до пункту 4 П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999 №137, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.06.1999 за №392/3685, виправлення помилок, допущених при складанні фінансових звітів у попередніх роках, здійснюється шляхом коригування сальдо нерозподіленого прибутку на початку звітного року, якщо такі помилки впливають на величину нерозподіленого прибутку.

Податкове повідомлення-рішення від 13.04.2018 року №000464140 з податку на прибуток винесене на суму 520 548 грн грн. у результаті наступного порушення, а саме: завищено інші операційні витрати за період з 01.01.2015 по 20.09.2017 на загальну суму 2 891 932 грн., які виникли у ТОВ "ГЛОБАЛ СП" внаслідок визнання зобов`язань зі сплати штрафних санкцій по договору поставки № 2 від 01.06.2014 на підставі претензії № 1 від 02.12.2015.

З матеріалів справи встановлено, що Претензію № 1 від 02.12.2015 з додатком ТОВ "ГЛОБАЛ СП" отримано від ТОВ «Спортивний магазин «ІНТЕР АТЛЕТИКА» лише 03.12.2015 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СП» на момент складання фінансової звітності за 2014 рік не здійснювало сплат штрафних санкцій по договору поставки № 2 від 01.06.2014, оскільки ще не отримало Претензію від свого контрагента ТОВ «Спортивний магазин «ІНТЕР АТЛЕТИКА» та, відповідно, не мало підстав для визначення зобов`язань у вигляді штрафів, що передбачені умовами договору поставки № 2 від 01.06.2014 під час складання фінансової звітності за 2014 рік.

Слід зазначити, що п. 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 6 «Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999 №137, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.06.1999 за №392/3685, визначається порядок виправлення помилок, внесення та розкриття інших змін у фінансовій звітності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відображення витрат у сумі 2 891 932 грн. по договору поставки № 2 від 01.06.2014 під час складання фінансової звітності за 2015 рік ТОВ "ГЛОБАЛ СП" здійснено правомірно і жодних помилок в цій частині не допущено. Таким чином, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 6 «Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах» в даному випадку застосуванню не підлягало, а отже і порушити п. 4 даного Положення ТОВ "ГЛОБАЛ СП" не могло.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведені висновки суду, відповідач на виконання наведених вимог Кодексу, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності винесеного на підставі акту перевірки від 28.03.2018 року №191/26-15-14-01-03/39179326 оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Суд при вирішенні даної справи також враховує правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у пункті 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню у повному обсязі податкового повідомлення-рішення від 13.04.2018 №, винесене ГУ ДФС у м. Києві на підставі акту перевірки від 28.03.2018 року №191/26-15-14-01-03/39179326.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У матеріалах справи міститься платіжне доручення від 11.08.2018 року №3166, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 7808,22 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення сплаченої суми судового збору з бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь ТОВ "ГЛОБАЛ СП".

Керуючись статтями 6, 9, 73-80, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СП" задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 13.04.2018 №, видане на підставі Акту перевірки від 28.03.2018 року №191/26-15-14-01-03/39179326.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СП" (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 37/48, оф. 1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (код ЄДРПОУ 4411601, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) суму сплаченого судового збору у розмірі 7808,22 грн. (сім тисяч вісімсот вісім грн. 22 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статті 293, 294, 296, 297 КАС України.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СП" (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 37/48, оф. 1)

Відповідач 1: Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ 4411601, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Повне рішення суду складено 21.09.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна