Справа № 340/222/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 вересня 2021 року

Київ

справа №340/222/20

адміністративне провадження №К/9901/30790/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року

у справі №340/222/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в особі голови ліквідаційної комісії Стоян Олени Геннадіївни, Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в особі голови ліквідаційної комісії Стоян Олени Геннадіївни, Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України "Про звільнення" №4178/к від 23.12.2019 року;

- поновити позивача на посаді заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з питань державної реєстрації начальника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 26.12.2019 року;

- стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року скасовано та прийнято нову постанову.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України (м. Дніпро) "Про звільнення" від 23.12.2019 року № 4178/к.

Поновлено ОСОБА_1 в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції на рівнозначній посаді з 26.12.2019 року.

Стягнуто з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.12.2020 року по 09.06.2021 року в розмірі 609 037,49 грн.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах платежів за один місяць в сумі 41376, 09 грн звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2021 року касаційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повернуто скаржнику у зв`язку із відсутністю підстав касаційного оскарження.

19 серпня 2021 року касаційна скарга Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повторно надійшла на адресу Верховного Суду, передана судді-доповідачу 13 вересня 2021 року.

У тексті касаційної скарги скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

Як вбачається із матеріалів касаційного провадження, відповідачем оскаржується постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року. Касаційна скарга подана (здана на пошту) 17 серпня 2021 року.

У клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, мотивуючи тим, що копію вищевказаної постанови ним отримано 26 липня 2021 року, що підтверджується вхідним штампом на супровідному листі, копія якого додана до касаційної скарги.

Касаційну скаргу подано (здано на пошту) 17 серпня 2021 року, а отже протягом 30 днів з моменту отримання оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана касаційна скарга протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали касаційного провадження, суд зазначає наступне.

За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у касаційній скарзі посилається на пункти 2 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України: якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Також на думку Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме:

- статтю 87 Закону України «Про державну службу»;

- частину 5 статті 40, статтю 235 КЗпП України;

- статті 81 та 110 Цивільного кодексу України, що призвело до невірного тлумачення постанови Кабінету Міністрів України №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» від 09 жовтня 2019 року;

- не застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а саме: статті 5, 13 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади";

- Порядок здійснення заходів, повязаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074;

- статті 22, 31 Закону України "Про державну службу";

- статтю 240-1 Кодексу законів про працю України.

Скаржник зазначає, що на день подання касаційної скарги Верховний Суд, неоднозначно висловлюючи правову позицію щодо ліквідації зокрема органів виконавчої та судової влади (постанова від 26.05.2021 справи №№ 260/261/20, 140/90/20 та від 28.01.2021 справа № 520/7731/19), дійшов висновків про реорганізацію територіальних органів Міністерства юстиції України, а не їх ліквідацію.

Щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі №340/222/20 на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України та необхідність відступу від висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 26.05.2021 року у справах №260/261/20, №140/90/20; у постановах Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №826/25887/15, від 17.07.2019 у справі №820/2932/16, від 04.07.2019 у справі №2а-108/12/2670.

Судом уже надавались пояснення щодо посилання скаржника на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України.

Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; ухвалення рішення Конституційним Судом України або ж винесення рішення Європейського суду з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.

Водночас, скаржником жодним чином не обґрунтована необхідність відступлення від сформованих висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, посилання на неможливість захисту інтересів держави є загальноцитованою фразою та не може бути визнана належним мотивуванням.

Разом з тим, у касаційній скарзі, як на підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі, скаржник наводить пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо поновлення звільненого працівника відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" на посаді у новоутвореному органі, якої він не обіймав до звільнення, у спосіб, не передбачений статтею 235 КЗпП України.

Проаналізувавши вказані скаржником підстави касаційного оскарження судових рішень, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України.

Також скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання судового рішення.

Проте, як убачається з вимог статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем у порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.

З огляду на заявлення такого клопотання, суд вважає за необхідне встановити для учасників справи строк для подання своїх міркувань та заперечень щодо заявленого клопотання.

Внаслідок відсутності складу колегії суддів, які визначені протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду цієї касаційної скарги, у зв`язку з відпустками суддів Мацедонської В. Е., Данилевич Н.А., розгляд цієї скарги відбувся після їх виходу на роботу.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 332, 340 КАС України,

УХВАЛИВ:

Поновити Південно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Дніпро) строк на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року у справі №340/222/20.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Встановити учасникам справи десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання своїх міркувань та заперечень щодо клопотання Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зупинення виконання дії постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова