Справа № 610/2250/21
Суддя: Храмцов В. Б.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 610/2250/21
№ 2-а/610/34/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді: Храмцова В.Б.

за участю секретаря судового засідання: Турченкової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Балаклія справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 , звернувся у суд з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в якому просить: 1) скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПР18 № 824170 від 05.07.2021р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00грн.; 2) провадження по справі закрити; 3) стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати в розмірі 454,00грн.

В обгрунтування позову зазначив, що 05.07.2021 року він керував ТЗ в складі тягача марки MAN TGX 26.440 д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом марки TAD CLASSIC 30-2Т д.н.з. НОМЕР_2 . в Миколаївській області на автомобільній дорозі Н-24 та який був зупинений інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Радченко Андрієм Володимировичем та винесено відносно нього постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 824170.

В постанові йому було пред`явлено про вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень (п`ятсот десять грн.).

Так, 05.07.2021р. він здійснював перевезення вантажу відповідно до узгодженого дозволу №2021-2 НГ від 29.06.2021 р. на участь у дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що діє з 29.06.2021 р. по 28.07.2021 р., натомість працівник поліції не вірно зазначив номер дозволу, а саме №2021- 5 НГ замість вірного №2021-2 НГ.

Під час зупинки ТЗ та винесення оскаржуваної постанови позивачем були надані працівнику поліції для перевірки всі необхідні документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України, зокрема і дозвіл №2021-2 НГ від 29.06.2021 р.

Відповідно до вказаного дозволу, позивач має право на перевезення вантажу параметри якого не більше: ширина - до 3,5 м., довжина - до 22 м., висота - до 4,49 м., загальною вагою - до 44,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 12 т. и вантаж може виступати за задній габарит ТЗ не більше 3 м. яким не передбачено супровід автомобілем прикриття.

Зазначені факти унеможливлює категорично стверджувати, що позивач скоїв правопорушення.

Стверджує, що обставини справи, зокрема і ширина вантажу, при оформленні постанови працівником поліції не з`ясовувались, заміри вантажу працівником поліції не здійснювалось, що підтверджується відсутністю в оскаржуваній постанові фактичних параметрів вантажу, тип, модель, тощо.

Відповідно до п. 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою КМУ №30 від 18.01. 2001 р., - супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.

Враховуючи вище вказане, у разі перевищення ширини вантажу -3,5 м, або довжини - 24 м, супровід автомобілем прикриття є обов`язковим. Оскільки матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що вантаж, перевищував ширину 3,5 м та/або довжина 24 метри, тому інкриміноване мені правопорушення є недоведеним.

Відповідно до п. 18 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджений постановою КМУ від 18.01.2001 р. №30. (далі по тексту - Правила), дозвіл, що видається перевізнику уповноваженим підрозділом Національної поліції, одночасно є дозволом на встановлення та використання проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах та на автомобілі прикриття із зазначенням його марки та державного реєстраційного номера на термін дії дозволу.

Отже, з доданого дозволу №2021-2 НГ від 29.06.2021 р. - не передбачено супровід автомобілем прикриття, оскільки ширина вантажу не перевищувала 3,5 м, а довжина була меншою за 24 м.

Крім того, не погоджується з висновком працівника поліції з тим, що вантаж потребує супровід автомобілем прикриття, оскільки працівник поліції, не застосовував передбачені чинним законодавством правил проведення габаритно-вагового вимірювання, зокрема вимірювання вантажу не здійснювалось в межах стаціонарного чи пересувного пункту проведення габаритно-вагового контролю застосовуючи сертифіковані прилади вимірювання.

Працівник поліції мав право провести лише документальну перевірку.

Отже, відповідач під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв поза межами повноважень та з порушенням Порядку № 879, що свідчить про відсутність встановлених законодавством підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Фактична зупинка ТЗ була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, лише за наявності автомобіля поліції, до того ж, вимірювання, з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось, що є грубим порушенням Порядку № 879.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та безпідставною, оскільки не наведені докази, на підтвердження встановлених обставин про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не оцінений кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Тобто, із наявних матеріалів не вбачається сукупності доказів, а саме пояснень свідків, матеріалів фото- і кінозйомки або відеозапису, тощо, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б засвідчили факт вчинення позивачем інкримінованого правопорушення.

Однак, при розгляді даної справи відповідачем, інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції капралом Радченко А.В. не було з`ясовано обставини, передбачені ст. 280 КУпАП.

Доказів не роз`яснення позивачу прав, передбачених ст. 55,56, 59, 63 Конституції України, та як наслідок неможливості користуватися ними у повному обсязі, з оскаржуваної постанови не вбачається.

Оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст. 9 КУпАП обставин, то вважає недоведеним факт скоєння ним інкримінованого адміністративного правопорушення, тому постанова винесена необгрунтовано, без дотриманням вимог КУпАП, що є підставою для її скасування.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлялися належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав адміністративний позов та просив його задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений завчасно та належним чином , надав відзив яким заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 липня 2021 року близько 20 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки MAN TGX 26.440 д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом марки TAD CLASSIC 30-2Т д.н.з. НОМЕР_2 . в Миколаївській області його було зупинено на автомагістралі Н-24, інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Радченко Андрієм Володимировичем та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 824170 від 05 липня 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, на водіїв встановлена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із постанови про накладення адміністративного правопорушення вбачається, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП за порушення вимог п. 22.7 Правил дорожнього руху України, а саме за те, що водій керуючи ТЗ та перевозив вантаж який належить до категорії великогабаритних при цьому рухався без транспортного засобу супроводу відповідно до дозволу.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі не відібрав пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановив свідків правопорушення, не зазначив чи здійснювався відеозапис або фотофіксація правопорушення, до постанови не додано відеозапис чи фотофіксація такого правопорушення тощо. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Разом з цим, під час судового розгляду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення не можливо, інші докази до вказаної постанови не додані. Таким чином, суд доходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП, а відтак є незаконними. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП, скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Відповідно до ст.139 КАС України з відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 122, 247, 251, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 824170 від 05 липня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Радченко Андрієм Володимировичем, згідно з якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 гривні 00 копійок

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом десяти днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя