Справа № 420/5676/21
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/5676/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Коваля М.П.,

судді - Кравця О.О.,

судді - Зуєвої Л.Є.,

розглянувши питання про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Одеської обласної прокуратури про стягнення матеріальної шкоди у вигляді не отриманої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Одеської обласної прокуратури про стягнення матеріальної шкоди у вигляді не отриманої заробітної плати.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду: доказів сплати судового збору у розмірі 6529,17 грн.

02 вересня 2021 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява апелянта про звільнення від сплати судового збору, в якій апелянт зазначає, що розмірі судового збору є непомірно великим у зв`язку із фінансовим положення апелянта.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року за ініціативою суду продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дня отримання даної ухвали, шляхом надання до суду підтверджуючого документу, з якого можливо встановити розмір річного доходу апелянта за попередній календарний рік, або доказів сплати судового збору у розмірі 6529,17 грн.

Разом з тим, недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року, усунені не були, до суду докази сплати судового збору у розмірі 6529,17 грн. або підтверджуючого документу, з якого можливо встановити розмір річного доходу апелянта за попередній календарний рік не надано.

Водночас, 16 вересня 2021 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява апелянта про зменшення розміру судового збору, що підлягає сплаті. Апелянт зазначає, що вона не підпадає під категорії, зазначені у п.1, 2 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», водночас п. 3 ст. 8 зазначеного Закону суду надається право щодо зменшення судового збору, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. На думку апелянта, предметом спору є правовідносини між позивачем та Державою, пов`язані з неотриманням заробітної плати у повному розмірі внаслідок застосування неконституційної норми, відповідно предметом позову є захист соціальних, трудових, майнових прав. Водночас, апелянт зазначає що розмір судового збору є непомірно великим у зв`язку із фінансовим положення апелянта. До вказаної заяви апелянтом було додано квитанції, яка підтверджує сплату судового збору у розмірі 1000,00 грн.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Варто зауважити, що Законом № 3674-VI визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону № 3674-VI чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону № 3674-VI, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону № 3674-VI, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

Отже, положення частини першої статті 133 КАС України як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 133 КАС та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Колегія суддів наголошує, що частина 1 статті 133 КАС визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону України «Про судовий збір» конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що зазначаючи, що розмір судового збору є непомірно великим у зв`язку із фінансовим положення апелянта, апелянтом всупереч вимогам суду не надано жодних документів, з яких можливо встановити розмір річного доходу апелянта за попередній календарний рік.

Посилання апелянта на наявність заборгованості перед нею з боку пенсійного органу, а також з питання повернення судового збору, не є такими, що підтверджують незадовільний майновий стан сторони, за відсутності належних доказів.

Щодо посилань апелянта, що предметом спору є захист соціальних, трудових, майнових прав, колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини фактично таких прав позивача не стосуються. Більш того, застосування положень пункту 3 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI можливо виключно із врахуванням незадовільного майнового стану сторони, доказів якого апелянтом не надано.

За викладених обставин, враховуючи, що апелянтом не обґрунтовано підстави для зменшення апелянту розміру судового збору згідно вимог ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону № 3674-VI, заявлене скаржником клопотання задоволенню не підлягає.

При цьому відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України зменшення розміру належних до оплати судових витрат є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «CASE . », заява № 28249/95, «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Частиною 2 статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі наведеного, зважаючи на те, що скаржником не виконано вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху, строк на усунення яких продовжувався судом, при наявності у апелянта достатнього часу для виконання вимог ухвали та усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги скаржнику.

Керуючись ст.ст. 133, 169, 243, 248, 250, 298, 325, 328, 329 КАС України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору, що підлягає сплаті відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Одеської обласної прокуратури про стягнення матеріальної шкоди у вигляді не отриманої заробітної плати повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: О. О. Кравець

Суддя: Л.Є. Зуєва