Справа № 420/7796/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7796/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду 12 травня 2021 року надійшов позов ОСОБА_1 до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 14 травня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк на усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

18 травня 2021 року до суду від представника позивача за вх. №25154/21 надійшла заява з належним чином оформленим адміністративним позовом, в якому позовні вимоги викладені в наступній редакції:

1. Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за померлого ОСОБА_2 за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року суми індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року;

2. Зобов`язати Регіональне управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за померлого ОСОБА_2 за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечений, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів) населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося, підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008.

24 травня 2021 року ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач є вдовою померлого ОСОБА_2 , та що вона зверталася до військової частини НОМЕР_1 щодо перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення її померлого чоловіка з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як базового, однак листом відповідача їй відмовлено. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними.

Ухвалою суду від 22 липня 2021 року клопотання Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України про залучення другого відповідача задоволено, залучено до участі у справі в якості другого відповідача військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) та визначено розгляд справи №420/7796/21 розпочати спочатку.

До суду від Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України 10 серпня 2021 року за вх. №43647/21 надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що спірну індексацію грошового забезпечення позивачу нараховано саме військовою частиною НОМЕР_1 .

17 серпня 2021 року до суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що чинне найменування відповідача - 26 прикордонний загін Державної прикордонної служби України. Вказує, що згідно довідки про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення які стосувались проходження служби ОСОБА_2 базовий місяць вересень 2012 р. 26 прикордонний загін діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивами на позов, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, суд дійшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 у період, в тому числі, з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Наказом командира начальника 26 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (по особовому складу) від 07.09.2018 №324-ОС ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів грошового забезпечення (а.с. 63).

Відповідно до довідки про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення (а.с.64) та довідок про розмір грошового забезпечення (а.с.65-67), ОСОБА_2 у період січень 2016 року лютий 2018 року нараховано (з урахуванням базового місяця - вересень 2012 року), однак не виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 41183,29 грн.

При цьому, ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 (а.с.4) та витягу з наказу начальника Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України №11-ОС від 22.01.2021 (а.с.7) є дружиною померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Вважаючи протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за померлого ОСОБА_2 за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року суми індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язані з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 2 статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Грошове забезпечення військовослужбовців врегульовано статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною 1 цієї статті передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення».

За визначенням, наведеним у статті 1 цього Закону, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (стаття 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок №1078, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Вказаний Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пунктом 2 Порядку №1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Згідно п.4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абз.8 п.4 Порядку №1078 проведення індексації грошових доходів населення № 1078, у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Згідно з п.6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття; 5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються; 6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів; 7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу їх платника. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти до висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Так, як зазначено позивачем у позовній заяві та вбачається з листа Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.04.2021 №11/К-5 (а.с.8), ОСОБА_1 було виплачено індексацію грошового забезпечення, нараховану ОСОБА_2 згідно довідки про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення (а.с.8 зворот), відповідно до якої базовим місяцем при обчисленні суми індексації визначено вересень 2012 року.

Позивач у позовній заяві просить суд визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за померлого ОСОБА_2 за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року суми індексації грошового забезпечення з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року.

Тобто, враховуючи те, що ОСОБА_2 у період 01.01.2016 28.02.2018 індексація грошового забезпечення нарахована з урахуванням вересня 2012 року як базового у сумі 41183,29 грн., відтак предметом розгляду даної справи є фактично місяць, який повинен був застосовуватись при обчисленні такої індексації померлого ОСОБА_2 , який позивач вважає січень 2008 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Суд зазначає, право на виплати не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення такого права у спадкодавця була його участь, зокрема, у відносинах проходження військової служби.

Наведене право не застосовується за умови, якщо зазначені виплати були нараховані, але не одержані спадкодавцем. В такому разі ст. 1227 ЦК України встановлює, що право вимагати виплати таких сум входить до складу спадщини.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Однак, ОСОБА_2 індексація грошового забезпечення з урахуванням січня 2008 року як базового не нараховувалась.

На момент звільнення та розрахунку з ОСОБА_2 не існувало будь-яких спорів про розмір належної йому виплати індексації грошового забезпечення, за судовим захистом померлий не звертався.

Отже, суд дійшов висновку, що різниця сум індексації грошового забезпечення, обчислених виходячи з базових місяців січень 2008 року та вересень 2012 року за період 01.01.2016 28.02.2018 ОСОБА_2 за життя не була нарахована, а відтак, не входять до складу спадщини.

Крім того, ОСОБА_2 у спірний період не проходив військову службу у Регіональному управлінні морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за померлого ОСОБА_2 за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року суми індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року та зобов`язання Регіональне управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за померлого ОСОБА_2 за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечений, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів) населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося, підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 ).

Відповідачі:

- Регіональне управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул.Приморська, 3-а, м.Одеса, 65026, );

- ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_1 ) (вул.Левітана, 113, м.Одеса, 65121, ).

Суддя О.А. Вовченко