Справа № 380/5147/20
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/5147/20
У Х В А Л А

15 вересня 2021 року м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку письмового порядку заяву позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та встановлення судового контролю у справі № 380/5147/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та стягнення заборгованості по невиплаті індексації грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

Львівським окружним адміністративним судом отримано заяву представника позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та встановлення судового контролю у справі №380/5147/20.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 :

- Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.12.2015 року по 02.09.2019 року;

- Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із врахуванням базового місяця січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 02.09.2019 із врахуванням базового місяця березень 2018 року.

25.01.2021 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом від 25.11.2021 року №380/5147/20, номер виконавчого провадження 64261673.

08.04.2021 року позивачу надійшли кошти в сумі 82370,85 грн.

На підтвердження виконання рішення суду в повному обсязі, відповідачем було скеровано до Яворівського РВДВС ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) довідку від 30.03.2021 року №1609/2 та лист від 21.05.2021 року №2579/1, який був надісланий стороні позивача з супровідним від 27.05.2021 року №96732.

З гідно наданого відповідачем листа від 21.05.2021 року №2579/1 та довідки від 30.03.2021 року №1609/2 вбачається, що виплачено індексацію тільки за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року та не було виплачено індексацію за грудень 2015 року та за період з 01 березня 2018 року по 02 вересня 2019 року, що свідчить про невиконання в повному обсязі законного рішення суду.

У зв`язку з цим позивач звернувся з заявою до Яворівського РВДВС ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) від 28.04.2021 року та від 08.06.2021 року щодо невиконання рішення суду в повному обсязі та невиплати індексації грошового забезпечення за грудень 2015 року та за період з 01 березня 2018 року по 02 вересня 2019 року.

14.08.2021 року в Автоматизованій системі виконавчих проваджень позивач ознайомився з постановою Яворівського РВДВС ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) від 02.08.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 64261673.

Виходячи з вищевикладеного, відповідачем не правомірно було виконано рішення суду від 30.08.2021року, а саме неправомірно не виплачено індексацію за грудень 2015 року та за період з 01 березня 2018 року по 02 вересня 2019 року.

При прийнятті ухвали, суд виходить з наступного:

Згідно з положеннями стаття 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Згідно із ч. 6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований в тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.ст. 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Судом встановлено з матеріалів заяви, що військова частина НОМЕР_1 листом від 21.05.2021 надала відповідь заявнику, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 року у справі №380/5147/20, військовою частиною НОМЕР_1 виконано та нараховано індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 враховуючи базовий місяць січень 2008 року в сумі 83625,23 грн., якої утримано військовий збір (1,5 %) в сумі 1254,38 грн. та виплачено 08.04.2021 кошти в сумі 82370,85 грн. Також відповідач зазначив, що ним виплачено індексацію грошового забезпечення з грудня 2018 року по вересень 2019 року. Рішення суду від 08.09.2020 №380/5147/20 виконано в повному обсязі.

Суд звертає увагу, що рішенням суду у даній справі зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із врахуванням базового місяця січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 02.09.2019 із врахуванням базового місяця березень 2018 року.

Після прийняття відповідачем рішення про нарахування та виплату індексації відповідно до резолютивної частини рішення та незгодою з сумою що підлягає нарахуванню, таке рішення є новим предметом судового оскарження з новими підставами позову і не може розглядатися в порядку ст. 383 КАС України, оскільки судом не визначався розмір індексації та сума що підлягала нарахуванню.

Враховуючи викладене та долучені докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності в порядку ст. 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та стягнення заборгованості по невиплаті індексації грошового забезпечення.

Згідно із ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України:

1. Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

2. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

3. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

4. Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

5. Суддя за клопотанням органу чи посадової особи, відповідальних за виконання рішення, на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, який стягується на користь Державного бюджету України за невиконання або неналежне виконання рішення, на суму штрафу, який було накладено за ці самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.

6. Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

7. Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами для їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

На думку суду лише наявність достатніх сумнівів у належному виконанні суб`єктом владних повноважень свого конституційного обов`язку виконання судового рішення надає право суду встановлювати судовий контроль. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність застосування такого заходу.

Крім цього, КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, у задоволенні вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 248, 382, 383 підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та встановлення судового контролю - залишити без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Ухвала складена в повному обсязі 20.09.2021 року.

Суддя Гавдик З.В.