Справа № 580/4578/21
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року справа № 580/4578/21
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невірного розрахунку позивачу окладу за військовим званням 1340 грн, та посадового окладу 4370 грн, для нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.12.2020;

- визнати протиправними дії відповідача щодо використання розміру посадового окладу 4370 грн та окладу за військовим званням 1340 грн для розрахунку позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;

- визнати протиправними дії відповідача щодо використання розміру посадового окладу 4370 грн та окладу за військовим званням 1340 грн для нарахування та виплати позивачу належної грошової допомоги для оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки.

- визнати протиправними дії відповідача щодо використання розміру посадового окладу 4370 грн та окладу за військовим званням 1340 грн для нарахування та виплати позивачу компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки.

- зообов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 року, беручи за основу для розрахунку 50 відсотків мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2018 року;

- зообов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, беручи за основу для розрахунку 50 відсотків мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2019 року;

- зообов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2020 по 15.12.2020, беручи за основу розрахунку 50 відсотків мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2020 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з використанням розміру посадового окладу 5860, 00 грн та окладу за військовим званням 1790, 00

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу різницю між перерахованим та фактично виплаченим розміром одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з використанням розміру посадового окладу 5860, 00 грн та окладу за військовим званням 1790, 00 грн;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік з використанням розміру посадового окладу 4620, 00 грн та окладу за військовим званням 1410, 00 грн;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошової допомоги для оздоровлення за 2019 рік з використанням розміру посадового окладу 5170, 00 грн та окладу за військовим званням 1590, 00 грн;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік з використанням розміру посадового окладу 5860, 00 грн та окладу за військовим званням 1790, 00 грн;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки з використанням розміру посадового окладу 5860, 00 грн та окладу за військовим званням 1790, 00 грн;

- зобов`язати відповідача надати позивачу оновлену довідку Про розміри щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії в період за останні 24 місяці служби.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Відповідачем за період з 01.03.2018 по 15.12.2020 розміри посадового окладу та окладу за військовим званням визначалися без урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Позивач вважає, що розміри посадового окладу та окладу за військовим званням повинні бути не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. На звернення позивача щодо перерахунку розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 2018 по 2020 рік останній отримав відмову, яку вважає протиправною.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.07.202021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду 13.08.2021 відзив на позовну заяву, у якому вказав, що розміри посадового окладу та окладу за військовим званням позивача за спірний період визначені у повній відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Зазначив, що правові підстави для перерахунку позивачу розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 2018 по 2020 рік відсутні. З вказаних підстав просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У період з 25.08.2021 по 17.09.2021 включно, суддя Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицький С.О. перебував у відпустці, з огляду на що виготовлення повного текту рішення здійснюється у перший робочий день 20.09.2021.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника відділу зберігання боєприпасів.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020 №269 позивача виключено зі списків особового складу військової частини.

07.05.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив здійснити перерахунок і виплату його грошового забезпечення за період з 2018 по 2020 рік, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, беручи за основу 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Листом від 21.05.2021 №1588/39/747 відповідач, повідомив позивача, про те, що правові підстави для здійснення перерахунку посадового окладу за військовим званням та складових грошового забезпечення за період з 2018-2020 роки відсутні.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин.

За приписами частини 2 статті 9 цього Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення, окрім іншого, входять посадовий оклад та оклад за військовим званням.

Як зазначено в частині 4 статті 9 цього Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Частинами 1, 2 статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" встановлено, що Кабінет Міністрів України на основі, та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти Постанови і розпорядження. Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

У відповідності до вказаних положень закону прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), яка передбачала з 01.03.2018 збільшення розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу та перебував на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 , а з 15.02.2021 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020 №269 виключений зі списків особового складу військової частини.

Позивач вважає, що відповідачем за період з 01.03.2018 по 15.12.2020 розміри його посадового окладу та окладу за військовим званням визначені без урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 Постанови № 704, що призвело до того, що розміри його посадового окладу та окладу за військовим званням були менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного 2018, 2019, 2020 років.

Отже, суть даного спору зведена виключно до правомірності застосування відповідачем положень Постанови № 704 при визначенні за вказаний період розміру його посадового окладу та окладу за військовим (спеціальними) званням.

Суд вважає вказані доводи позивача необґрунтованими, з огляду на таке.

В редакції Постанови №704 від 30.08.2017 (первинна редакція) приписи пункту четвертого та п. 1 Примітки Додатку 1 і Примітки Додатку до неї передбачали, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу повинні бути не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Вказаний пункт 4 Постанови № 704 змінений і викладений в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, що набрав чинності з 01.03.2018. Внесеними змінами була виключена вимога що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу повинні бути не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Не відображення таких змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, в п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 Постанови № 704 є виключно технічним недоліком і не може впливати на визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців.

Крім того, за змістом пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774-VIII мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

Аналогічні вимоги щодо визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу містяться в Інструкції «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженій наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

За приписами частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Враховуючи наведене, з урахуванням частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 Постанови №704 у спірних правовідносинах не належить застосовувати, як такі, що не відповідають вимогам Закону №1774-VIII та Закону №2629-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3757/20-а, від 11 лютого 2021 року у справі №200/3774/20-а, від 1 лютого 2021 року у справі № 240/11952/19, від 14 квітня 2021 року в справі №240/12309/20.

Враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача та про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Кульчицький