Справа № 580/5904/20
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5904/20 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту - 24.06.2021) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, викладені у листі № 2300-0206-8/59270 від 24.11.2020 про зменшення розміру пенсії позивача, призначеної у 2010 році відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ у розмірі 90% та проведення перерахунку пенсії відповідно до ч.ч. 2, 15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ за відповідною посадою працівника прокуратури з обмеженням її граничного розміру десяти прожитковими мінімумами доходів громадян;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з 01.10.2020 перерахувати та виплатити призначену позивачу пенсію за вислугу років у розмірі 90% від розміру заробітної плати, що визначена у довідці Черкаської обласної прокуратури від 20.10.2020 за № 21-623вих20 без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2020 до моменту здійснення перерахунку;

- здійснити виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією одноразово відповідно до довідки від 20.10.2020 за № 21-623вих20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що отримавши довідку Черкаської обласної прокуратури від 20.10.2020 № 21-623вих20, сформованою на виконання рішень Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019, від 26.03.2020 № 6-р/2020, позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії на підставі вказаної довідки, однак відповідач надав відповідь № 2300-0206-8/59270 від 24.11.2020 згідно якої позивачеві здійснено перерахунок пенсії з 01.10.2020, проте обмежено виплати десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для працездатних осіб, які втратили працездатність.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначив, що Головне управління 01.10.2020 провело перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки від 20.10.2020 № 21-623вих-20, виданої Черкаською обласною прокуратурою відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 та враховуючи, що механізм перерахунку пенсії позивача, як працівника прокуратури, був змінений з моменту прийняття рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р2020 при перерахунку пенсії не можуть не бути враховані положення частини 15 статті 86 закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення розміру пенсії позивачу, призначеної у 2010 році відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-Х11, у розмірі 90% від розміру заробітної плати, та проведення перерахунку пенсії відповідно до частин 2, 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VIІ в розмірі 60% заробітної плати за відповідною посадою працівника прокуратури з обмеженням її граничного розміру десятьма прожитковими мінімумами доходів громадян. Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області з 01.10.2020 перерахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугу років у розмірі 90% від розміру заробітної плати (в редакції станом на час призначення пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789- XII), що визначена у довідці Черкаської обласної прокуратури від 20.10.2020 № 21-623вих20, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2020 до моменту здійснення перерахунку. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Вказує, що після прийняття рішення Конституційним Судом України №6-р2020 від 26 березня 2020 року був змінений порядок здійснення перерахунку пенсій працівникам прокуратури, тому підлягають застосуванню положення статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697. Щодо відсоткового значення розміру пенсії позивача зазначив, що відповідно до ч.2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697 пенсія призначається у розмірі 60% від суми місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що з грудня 2010 року позивачу призначена пенсія на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ у розмірі 90% від суми заробітної плати.

У жовтні 2020 року Черкаською обласною прокуратурою позивачу видано довідку від 20.10.2020 № 21-623вих-20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії позивача. Довідка видана відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020.

У листопаді 2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», до якої серед іншого додала зазначену довідку. Як на підставу для перерахунку пенсії позивач послалася на рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6/2020.

Головне управління направило на адресу позивача лист № 2300-0206-8/59270 від 24.11.2020, у якому зазначило, що позивачу проведено перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Черкаської області позивачеві видано довідку від 20.10.2020 № 21-623вих-20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії позивача, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020, відповідно до якого максимальний розмір пенсії позивача не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивач вважаючи вказані дії відповідача протиправними, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Закон №1697-VII з 13.12.2019 не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України, натомість підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

За ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з приписами ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Тож, на момент призначення позивачу пенсії, порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, що не заперечувалось сторонами у справі.

У подальшому, до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, внаслідок яких частина сімнадцята статті 50-1 з 01 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, тобто, відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

Однак, Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІ внесені зміни, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІ викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Важливо враховувати, що 14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року.

Частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (в первинній редакції), передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІ, містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Так, Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 року, зокрема, внесені зміни:

- частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;

- частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» № 1697-VІІ викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року, жоден закон не визначав умов (підстав) та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Крім того, Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІ (далі - Закон № 213-VІІ) знову внесено зміни до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а саме в частину 15 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, згідно якої визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, Про прокуратуру.

Таким чином, з моменту призначення позивачеві пенсії згідно із Законом № 1789-ХІІ до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ неодноразово вносились зміни.

При цьому, нова редакція статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності новою редакцією.

Законом № 1697-VІІ взагалі визнано таким, що втратив чинність Закон України № 1789-ХІІ, в тому числі статтю 50-1, окрім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої цієї статті.

У ході судового розгляду справи встановлено та не заперечується сторонами, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 2010 року отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом № 1789-ХІІ, з розрахунку 90% складових заробітної плати.

Як уже зазначалось, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах 12 та 17 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, Законом № 213-VІІ внесено зміни до частини 15 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, вказана норма набрала чинності після призначення позивачеві пенсії за вислугу років.

Частиною 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Разом із тим, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини 1 статті 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Тобто безпідставним є застосування до правовідносин норм Закону № 1697-VІІ, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Таким чином, зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Разом з тим, пенсія позивачеві була призначена відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, чинній на той момент призначення, тобто до набрання чинності Законом № 1697-VІІ.

Враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером за вислугою років і пенсія була призначена до 01.01.2016, до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом № 1697-VІІ.

Крім того, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до статті 22 Конституції України не допускається.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018 зазначено, що положення частини 1 статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Зміст права громадян на соціальний захист, гарантований ст.46 Конституції України, узгоджується із її приписами, за якими, зокрема, людина її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ч.1 ст.3); кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст.48). На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. У разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб.

Новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами України від 02.03.2015 № 213-VІІ, від 28.12.2014 № 76-VІІІ та від 14.10.2014 № 1697-VІІ, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, а тому до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії), оскільки редакції вказаних законів звужують права позивача в частині розміру пенсії.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Так, пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Відповідно до положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якою особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

При цьому, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугу років, позивач звернувся до пенсійного органу у листопаді 2020 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 повернуто працівникам прокуратури право на перерахунок пенсій, однак, до ухвалення цього рішення, положення частини 20 статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру» були чинними.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій відповідача щодо не проведення позивачу перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, оскільки з 13.12.2019 підстави для відмови в такому перерахунку були відсутні.

Крім того, в матеріалах справи містяться постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.02.2013 у справі № 712/461/13-а року (провадження № 2-а/712/98/13), залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2013, та постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.06.2016 у справі № 712/5564/16-а (провадження № 2а/712/176/16), залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2016, якими неодноразово встановлювалося право позивача на перерахунок пенсії у розмірі саме 90% від суми місячного заробітку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою належного захисту прав позивача є необхідність зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугу років у розмірі 90% від розміру заробітної плати (в редакції станом на час призначення пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789- XII), що визначена у довідці Черкаської обласної прокуратури від 20.10.2020 № 21-623вих20, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2020 до моменту здійснення перерахунку.

При цьому, слід звернути увагу на те, що приймаючи до уваги висновки Верховного Суду, викладені в рішенні у зразковій справі № 560/2120/20, на момент прийняття Конституційним Судом України рішення № 7-р(II)/2019, вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним Фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019.

Суд першої інстанції вірно вказав, що позовна вимога позивача щодо здійснення виплати різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією одноразово відповідно до довідки від 20.10.2020 за № 21-623вих20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії фактично дублює вимогу про здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії за вислугу років у розмірі 90% від розміру заробітної плати (в редакції станом на час призначення пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789- XII), що визначена у довідці Черкаської обласної прокуратури від 20.10.2020 № 21-623вих20, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2020 до моменту здійснення перерахунку, яка задоволена, а тому повторно не можу бути задоволена.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20.09.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна