Справа № 752/16635/21
Суддя: Чередніченко Н. П.
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/364/21
РІШЕННЯ

Іменем України

10.09.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Шаяхметова Вадима Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Шаяхметова В.М., в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача серії ЕАН № 4307504 від 05.06.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що 05.06.2021 року інспектором Шаяхметовим В.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 4307504, якою було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, за керування транспортним засобом «Інфініті» д.н.з. НОМЕР_1 з номерними знаками, які неможливо прочитати. Позивач вказує, що зазначена постанова є протиправною, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, будь-які докази його винуватості відсутні, а відтак зазначена постанова підлягаю скасуванню, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.07.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач після відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

В серпні 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що викладені позивачем твердження є хибними, постанова була винесена уповноваженою особою, а відтак відсутні підстави для її скасування. Клопотання зі сторони відповідача до суду не надходили.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.06.2021 року інспектором Шаяхметовим В.М. було складно постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4307504, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850,00 грн., за порушення п. 2.9.в ПДР України.

З тексту зазначеної постанови було встановлено, що ОСОБА_1 05.06.2021 року о 14-16 год. в м. Києві по вул. Цимбалів Яр, 16/2 керував автомобілем «Інфініті» д.н.з. НОМЕР_1 , у якого був закритий номерний знак металевою сіткою, що перешкоджає видимості з 20 метрів, чим порушив п. 2.9 в ПДР України.

Докази належного отримання копії зазначеної постанови у встановленому законом порядку та/або відмови позивача в її отриманні, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було.

Крім того, в постанові відсутні посилання на докази, на підставі яких уповноважена особа дійшла висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а також ці докази не були надані суду стороною відповідача на підтвердження своїх заперечень.

В обґрунтування позову зазначено, що постанова є протиправною, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, будь-які докази його винуватості відсутні, а відтак зазначена постанова підлягаю скасуванню.

Заперечуючи проти позовних вимог сторона відповідача зазначала про те, що постанова була винесена інспектором в межах повноважень та підстав для її скасування немає.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Зі змісту постанови вбачається, що водій керував ТЗ з д.н.з. у якого був закритий номерний знак металевою сіткою, що перешкоджає видимості з 20 метрів, чим порушив п. 2.9.в ПДР України.

Згідно із п. 2.9.в ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що, зокрема, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Позивач заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторона відповідача, надіславши до суду відзив на позов та заперечуючи проти позовних вимог, не надала суду будь-яких доказів винуватості позивача у порушенні вимог ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, ані в оскаржуваній постанові, ані у відзиві на позов, не зазначені відомості про наявність доказів, які б беззаперечно свідчили про порушення позивачем вимог п. 2.9 в ПДР України.

Частиною 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 77 КАС України, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото - чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 05.06.2021 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За таких обставин, суд вважає, що сторона відповідача не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що належних доказів порушення позивачем ПДР України в ході розгляду справи суду не надано, обґрунтування позову стороною відповідача не спростовані, будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь останнього, та наявні у справі докази, зокрема, копія постанови не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, а відтак суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Інспектор Шаяхметов В.М. є посадовою особою Управління патрульної поліції в м. Києві, яке є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Таким чином, з урахуванням того, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а відтак за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 454,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду із даним позовом.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Шаяхметова Вадима Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4307504 від 05.06.2021 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Шаяхметовим Вадимом Михайловичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. та закрити провадженні у справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул.. Федора Ернста, 3, ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.П. Чередніченко