Справа № 361/7803/21
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2-а/361/177/21, справа № 361/7803/21
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного провадження у справі

«06» вересня 2021 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції у місті Бориспіль старшого лейтенанта поліції Сущенка Євгенія Михайловича (місцезнаходження: Київська область, місто Бориспіль, вулиця Кошового, 4), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) віднесена до предметної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні.

Відповідно до частини першої статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно із частинами другою та третьою ст. 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України, визначено, що справами незначної складності є справи, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно пункту 4 частини дев`ятої статті 171 КАС України передбачено, що при прийнятті позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (частина п`ята статті 262 КАС України).

З огляду на предмет та підстави позову дана справа підпадає під ознаки незначної складності та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 257 КАС України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, наразі також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що справа підлягає подальшому розгляду згідно із нормами КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, проте, це не позбавляє учасників справи у строк встановлений частиною сьомою статті 262 КАС України подати відповідне клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно із вимогами статей 79, 162, 163, 164, 165 КАС України одночасно з направленням до суду: доказів (крім речових доказів), відзиву, відповіді на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, їх копії повинні бути надіслані іншим учасникам справи, а суду надано документи, що підтверджують їх надіслання.

Відповідно до вимог частини третьої статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Із змісту статті 222 КУпАП вбачається, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

У відповідності до частини першої статті 15 зазначеного Закону територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Департамент патрульної поліції, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізується та ліквідується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку.

Одним із завдань Департаменту є забезпечення дорожнього руху.

Пунктом 7 розділу ІІ Положення передбачено, що Департамент здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, віднесених до компетенції Національної поліції України (крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією), у тому числі у справах про адміністративні правопорушення пов`язані з керуванням транспортними засобами, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України та у справах про адміністративні правопорушення, виявлені та зафіксовані за допомогою системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Відповідно до пунктів 9, 10 розділу V Положення, Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його поточної діяльності.

Департамент фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел не заборонених законом, та забезпечує їх цільове використання.

Відповідне Управління патрульної поліції до якого відноситься уповноважений поліцейський, який має право приймати рішення про притягнення до адміністративної відповідальності та яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції не є юридичною особою.

Таким чином, враховуючи вказані вище положення, відповідачем чи співвідповідачем у справах про оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР має бути Департамент патрульної поліції, який є юридичною особою і має рахунки відкритті в Державній казначейській службі України.

Керуючись вимогами статей 12, 171, 173-176, 180, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Відкрити провадження в адміністративній справі № 361/7803/21.

Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Залучити до участі у справі співвідповідача Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3).

Копії ухвал про відкриття спрощеного позовного провадження у справі направити позивачу, та відповідачам разом з копією позовної заяви та документів, долучених до неї.

Встановити строк для подання відповідачами відзиву на позов 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідачі заперечення протягом 10 днів з дня їх отримання.

Учасники справи можуть отримати інформацію по вказаній справі в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: https://br.ko.court.gov.ua/sud1007/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Василишин