Справа № 640/28434/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Українська енергозберігаюча сервісна компанія» на рішення Оружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у місті Києві до Закритого акціонерного товариства «Українська енергозберігаюча сервісна компанія», треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Міністерство фінансів України про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - позивач, ГУ ДПС у м. Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства «Українська енергозберігаюча сервісна компанія» (далі - відповідач, ЗАТ «Українська енергозберігаюча сервісна компанія»), треті особи - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - ГУ ДКСУ у м. Києві), Міністерство фінансів України, в якому просило стягнути з ЗАТ «Українська енергозберігаюча сервісна компанія» прострочену заборгованість згідно договору у розмірі 70 019 157, 19 грн, а саме:

1) основного боргу з простроченої заборгованості за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Європейським банком реконструкції і розвитку (позика СБРР від 21 жовтня 2005 року №33832, Договір про надання субкредиту від 21 жовтня 2005 року №28000-04/77-1), станом на 01 липня 2020 року у сумі 64 713 274, 62 грн (шістдесят чотири мільйони сімсот тринадцять тисяч двісті сімдесят чотири гривні 62 копійки), що дорівнює 2 424 426, 41 доларів США на рахунок, відкритий у Державній казначейській службі України №UA7128026, отримувач: Казначейство України/м. Київ/код доходів; код за СДРПОУ 37567646; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код бюджетної класифікації 03511630, символ звітності 402; в іноземній валюті - отримувач коштів (beneficiary): Державна казначейська служба України, Україна, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6 (STATE TREASURY SERVICE OF UKRAINE, Ukraine, 01601, Kyiv, Bastionna str., 6); код за СДРПОУ: 37567646; банк отримувача (beneficiary bank): Публічне акціонерне товариство «Державний експортно- імпортний банк України», м. Київ, Україна (Joint Stock Company «ТНЕ STATE EXPORT- IMPORT BANK OF UKRAINE», Kyiv, Ukraine); валютний рахунок одержувача коштів (account): UA2855000; SWIFT: EXBSUAUX.;

2) пені, нарахованої на заборгованість по основному боргу за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Європейським банком реконструкції і розвитку; (позика СБРР від 21 жовтня 2005 року №33832, Договір про надання субкредиту від 21 жовтня 2005 року №28000-04/77-1), станом на 01 липня 2020 року у сумі 5 300 120, 20 грн (п`ять мільйонів триста тисяч сто двадцять гривень двадцять копійок) на рахунок, відкритий у Державній казначейській службі України №UA0028001, отримувач: Казначейство України/м. Київ/код доходів; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код бюджетної класифікації 21081000, символ звітності 105;

3) пені, нарахованої на заборгованість по платі за надання позики за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Європейським банком реконструкції і розвитку; (позика СБРР від 21 жовтня 2005 року №33832, Договір про надання субкредиту від 21 жовтня 2005 року №28000-04/77-1), станом на 01 липня 2020 року у сумі 442, 09 грн ( чотириста сорок дві гривні дев`ять копійок) на рахунок, відкритий у Державній казначейській службі України №UA0028001, отримувач: Казначейство України/м.Київ/код доходів; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код бюджетної класифікації 21081000, символ звітності 105;

4) пені, нарахованої на заборгованість по відсотках за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Європейським банком реконструкції і розвитку; (позика СБРР від 21 жовтня 2005 року №33832, Договір про надання субкредиту від 21 жовтня 2005 року №28000-04/77-1), станом на 01 липня 2020 року у сумі 5 320, 28 грн (п`ять тисяч триста двадцять гривень двадцять вісім копійок) на рахунок, відкритий у Державній казначейській службі України №U А0028001, отримувач: Казначейство України/м.Київ/код доходів; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код бюджетної класифікації 21081000, символ звітності 105.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач не виконав зобов`язання за субкредитною угодою № 28000-04/77-1 від 21 жовтня 2005 року про використання сум кредиту, що надається Україні Європейським банком реконструкції та розвитку (кредитна угода № 33832 від 21 жовтня 2005 року на фінансування енергозберігаючих заходів в Україні в рамках виконання загального проекту «Фінансування Української ЕСКО (друга фаза), укладеного між Міністерством фінансів України та ЗАТ Українська енергозберігаюча сервісна компанія», за умовами якої останній має повернути позичкові кошти з урахуванням відсотків та комісії. Загальна сума простроченої заборгованості відповідача перед державним бюджетом становить: 64 713 274, 62 грн. (основний борг) + 5 300 120, 20 грн. (пеня по основному боргу) + 442, 09 грн. (пеня по платі за надання позики) + 5 320, 28 грн. (пеня по відсотках) = 70 019 157, 19 грн. На думку позивача, прострочена заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку, оскільки боржником не вжито будь-яких заходів для її погашення в добровільному порядку.

Рішенням Оружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема, не з`ясовано обставину, що органи Державної казначейської служби не мають права нарахування пені з 11 березня 2011 року. В той же час, п. 7.1 Субкредитної угоди встановлено, що за невиконання або неналежне виконання УкрЕСКО своїх обов`язків із своєчасного повернення основної суми Субкредиту, сплати відсотків за користування ним та інших платежів за цією Угодою, УкрЕСКО сплачує Міністерству фінансів пеню з розрахунку 120 відсотків облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, в порядку, визначеному чинним законодавством України. Сума зайво нарахованої пені складає 181 726 грн.

Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві подало відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначило, що рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права та судом першої інстанції правильно застосовані положення нормативно-правових актів, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність. Вказало, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Головне управління ДПС у м. Києві є органом, який має право стягнення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії на підставі отриманих даних від територіальних органів Державної казначейської служби.

Міністерство фінансів України подало відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначило, що доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції, а також відсутні будь-які підтвердження, що Окружним адміністративним судом міста Києва при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному представника товариства Сакало Л.П.

Колегією суддів відмовлено у задоволенні цього клопотання, оскільки неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Суд апеляційної інстанції не визнавав обов`язковою участь у судовому засіданні сторін. Окрім того, до клопотання не додано доказів на підтвердження вказаних в ньому обставин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в рамках співробітництва України з Європейським банком реконструкції (ЄБРР) та розвитку 21 жовтня 2005 року між Україною та ЄБРР підписана Кредитна угода за проектом «Фінансування Української ЕСКО (друга фаза)».

На виконання положень Кредитної угоди від 21 жовтня 2005 року підписана Субкредитна угода № 28000-04/77-1, відповідно до якої Міністерство фінансів України на умовах платності, строковості та повернення рекредитувало ЗАТ «Українська енергозберігаюча сервісна компанія» кошти позики ЄБРР, залучені для реалізації проекту.

Відповідно до пункту 3.19 Субкредитної угоди у разі порушення УкрЕСКО своїх зобов`язань як перед Міністерством фінансів за цією Угодою, так і перед Банком за Проектною угодою, Міністерство фінансів має право призупиняти або анулювати право УкрЕСКО на використання коштів Субкредиту чи його частини та вимагати дострокового погашення Субкредиту, сплати відсотків, маржі, комісійних та інших здійснених відповідно до цієї Угоди нарахувань у порядку, встановленому Міністерством фінансів.

Згідно пункту 6.1.4 УкрЕСКО зобов`язана відповідно до положень цієї Угоди повернути Субкредит та сплатити відсотки та комісії, а також інші нарахування, здійснені відповідно до цієї Угоди.

Пунктом 7.1 Субкредитної угоди встановлено, що за невиконання або неналежне виконання УкрЕСКО своїх обов`язків із своєчасного повернення основної суми Субкредиту, сплати відсотків за користування ним та інших платежів за цією Угодою, УкрЕСКО сплачує Міністерству фінансів пеню з розрахунку 120 відсотків облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Оскільки відповідачем зобов`язання за Субкредитною угодою в частині погашення основної суми позики не виконано, Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві відповідно до ст. 17 Бюджетного кодексу України, п. п. 10, 15 Постанови «Питання обліку заборгованості, у тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів України у 1003-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості», затвердженої КМУ 02 березня 2011 року № 174, надіслало на адресу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві подання від 28 липня 2020 року № 139, № 140, № 141 та № 142 оформлені на прострочену заборгованість Закритого акціонерного товариства «Українська енергозберігаюча сервісна компанія» для здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості у сумі 70 019 157, 19 грн., а саме:

- подання №139 щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата основного боргу з простроченої заборгованості за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Європейським банком реконструкції і розвитку; (позика ЄБРР від 21 жовтня 2005 року №33832, Договір про надання субкредиту від 21 жовтня 2005 року №28000-04/77-1)), станом на 01 липня 2020 року у сумі 64 713 274, 62 грн. (шістдесят чотири млн. сімсот тринадцять тис, двісті сімдесят чотири грн. 62 коп.), що дорівнює 2 424 426, 41 дол. США);

- подання №140 щодо стягнення простроченої заборгованості ( сплата пені, нарахованої на заборгованість по основному боргу за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Європейським банком реконструкції і розвитку; (позика ЄБРР від 21 жовтня 2005 року №33832, Договір про надання субкредиту від 21 жовтня 2005 року №28000-04/77-1)), станом на 01 липня 2020 року у сумі 5 300 120, 20 грн. (п`ять млн. триста тис, сто двадцять грн. 20 коп.);

- подання №141 щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата пені, нарахованої на заборгованість по платі за надання позики за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Європейським банком реконструкції і розвитку; (позика ЄБРР від 21 жовтня 2005 року №33832, Договір про надання субкредиту від 21 жовтня 2005 року №28000-04/77-1)), станом на 01 липня 2020 року у сумі 442, 09 грн. (чотириста сорок дві грн. 09 коп.);

- подання №142 щодо стягнення простроченої заборгованості ( сплата пені, нарахованої на заборгованість по відсотках за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Європейським банком реконструкції і розвитку; (позика ЄБРР від 21 жовтня 2005 року №33832, Договір про надання субкредиту від 21 жовтня 2005 №28000-04/77-1)), станом на 01 липня 2020 року у сумі 5 320, 28 грн. (п`ять тис, триста двадцять грн. 20 коп.).

Загальна сума простроченої заборгованості ЗАТ «Українська енергозберігаюча сервісна компанія» перед Державним бюджетом України становить: 64 713 274, 62 грн. (основний борг) + 5 300 120, 20 грн. (пеня по основному боргу) + 442, 09 грн. (пеня по платі за надання позики) + 5 320, 28 грн. (пеня по відсотках) = 70 019 157,19 грн.

Оскільки відповідачем не виконано зобов`язань за субкредитною угодою №28000-04/77-1 від 21 жовтня 2005 року про використання сум кредиту, що надається Україні Європейським банком реконструкції та розвитку (кредитна угода №33832 від 21 жовтня 2005 року на фінансування енергозберігаючих заходів в Україні в рамках виконання загального проекту «Фінансування Української ЕСКО (друга фаза), укладеною між Міністерством фінансів України та ЗАТ «Українська енергозберігаюча сервісна компанія», за умовами якої останній має повернути позичкові кошти з урахуванням відсотків та комісії, позивач, як орган стягнення, звернувся до суду з даним позовом.

Згідно статті 17 Бюджетного кодексу України у разі виконання державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) гарантійних зобов`язань перед кредиторами шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного (місцевого) бюджету або шляхом укладання з такими кредиторами договорів про реструктурування сум, повернення яких гарантовано, у суб`єктів господарювання, зобов`язання яких гарантовані, з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими під державні (місцеві) гарантії, в обсязі фактичних витрат державного (місцевого) бюджету та/або таких реструктурованих сум, а до держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради чи територіальної громади міста) переходять права кредитора та право вимагати від таких суб`єктів господарювання погашення заборгованості в установленому законом порядку, якщо такі права не були передбачені відповідними договорами.

Якщо договором, укладеним із суб`єктом господарювання, передбачаються зобов`язання такого суб`єкта з погашення та обслуговування кредитів (позик), залучених державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста), невиконання або неналежне виконання таких зобов`язань за договором тягне перехід до держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради чи територіальної громади міста) права стягнення простроченої заборгованості у повному обсязі незалежно від стану виконання державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) зобов`язань за такими кредитами (позиками).

Відповідно до ч. 7, 8 статті 17 Бюджетного кодексу України платежі, пов`язані з виконанням гарантійних зобов`язань держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради чи територіальної громади міста), здійснюються згідно з відповідними договорами незалежно від обсягу коштів, визначених на цю мету в законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет), у такому ж порядку, як визначено частиною шостою статті 16 цього Кодексу, та відображаються як надання кредитів з бюджету стосовно суб`єктів господарювання, зобов`язання яких гарантовані.

Прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання органами доходів і зборів, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання (ч.9 статті 17 БК України).

Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) не поширюється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 року №174 затверджено Порядок обліку заборгованості, у тому числі простроченої, перед державою та кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (далі - Порядок №174).

Згідно пп. 3 і 10 п. 1 Порядку №174 під «боржником» розуміють суб`єкта господарювання, який отримав кредит, залучений державою або під державні гарантії, на умовах, визначених кредитною (субкредитною) угодою, та не забезпечив своєчасне і повне виконання своїх зобов`язань за такою угодою, а «простроченою заборгованістю за кредитом» є заборгованість боржника перед державою за кредитом (у тому числі за основним боргом, відсотками, платою за надання державних гарантій, кредитів тощо), не погашена у строк, визначений кредитною (субкредитною) угодою.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку №174 облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані.

Кошти в національній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на окремий рахунок, відкритий у Державній казначейській службі.

Кошти в іноземній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на валютні рахунки, відкриті в АТ «Укрексімбанк» для зарахування коштів до державного бюджету.

Відповідно до п. 9 Порядку №174 Державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені, а також про розмір простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою.

Відповідно до п. 10 Порядку №174 з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом:

- інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені;

- нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.

Відповідно до п. 12 Порядку №174 пеня нараховується: Мінфіном на прострочену заборгованість за кредитами; територіальними органами Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника, на прострочену заборгованість за бюджетними позичками/фінансовою допомогою.

Пеня нараховується у гривнях на суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками, платою за надання гарантій або кредитів, залучених державою) у порядку, передбаченому відповідними законодавчими актами чи кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички / фінансової допомоги.

Нарахування пені припиняється в день надходження коштів у рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою / фінансовою допомогою. У разі часткової сплати суми простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою /фінансовою допомогою нарахування пені зупиняється щодо такої сплаченої частки.

Мінфін припиняє нарахування пені на суму простроченої заборгованості за кредитами на підставі виписки з окремого рахунка та/або повідомлення про надходження коштів в іноземній валюті, отриманих від Державної казначейської служби відповідно до пункту 4 цього Порядку.

У разі погашення простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою / фінансовою допомогою (її частини) іншим способом, ніж через сплату за платіжним документом, нарахування пені припиняється в день фактичного здійснення такого погашення, зафіксованого у відповідних документах.

Пунктами 15 і 16 Порядку №174 передбачено, що прострочена заборгованість за кредитами, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом пеня (порядок нарахування якої встановлено у п. 11 - 14 цього ж Порядку) стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою (а саме - у формі подання).

Стягнуті в іноземній або національній валюті суми зараховуються на рахунки Державної казначейської служби.

Так, на виконання вимог вказаних норм, а саме: статті 17 Бюджетного кодексу України та пунктів 10, 15 Порядку №174, до податкового органу надійшли подання від Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 28 липня 2020 року № 139, № 140, № 141 та № 142, оформлені на прострочену заборгованість Закритого акціонерного товариства «Українська енергозберігаюча сервісна компанія» для здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості у сумі 70 019 157, 19 грн.

Відповідно до ч. 2 статті 50 Бюджетного кодексу України податкові органи визначаються органами стягнення простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, територіальною громадою) за кредитами з бюджету.

Статтею 19-1 Податкового кодексу України визначено функції контролюючих органів, зокрема, здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (стаття 19-1.1.22 Податкового кодексу України), функції звернення до суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до пп. 19-1.1.38 п. 19-1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи забезпечують стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному Податковим кодексом та іншими законами України.

Контролюючі органи мають право стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч. 1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що погашення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу II цього Кодексу.

Оскільки відповідачем як боржником за Субкредитною угодою № 28000-04/77-1 не вжито заходів щодо погашення заборгованості у добровільному порядку, позивач, як орган стягнення, отримавши відповідне подання від Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, у передбаченому законом порядку звернувся до суду.

Суми заборгованості відповідача перед державним бюджетом підтверджується копією розрахунку пені по основному боргу, по відсотках, по платі за надання позики та копією детального розрахунку пені, нарахованої на прострочену заборгованість за субкредитними угодами, та складає 70 019 157, 19 грн., з яких: 64 713 274, 62 грн. (основний борг) + 5 300 120, 20 грн. (пеня по основному боргу) + 442, 09 грн. (пеня по платі за надання позики) + 5 320, 28 грн. (пеня по відсотках).

Таким чином, з урахуванням наведених правових норм, судом першої інстанції вірно зазначено, що Головне управління Державної податкової служби у м. Києві є органом, який має право стягнення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії на підставі отриманих даних від територіальних органів Державної казначейської служби.

При цьому доводи скаржника не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції, а також відсутні будь-які підтвердження, що Окружним адміністративним судом міста Києва при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Отже з аналізу наведених правових норм та обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно встановив наявність передбачених чинним законодавством обставин для стягнення з Закритого акціонерного товариства «Українська енергозберігаюча сервісна компанія» простроченої заборгованості згідно договору у розмірі 70 019 157, 19 грн.

Відтак, під час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не доведено, що при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції здійснив порушення норм матеріального чи процесуального права, або неповною мірою з`ясував обставини, що мають значення для її вирішення.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Українська енергозберігаюча сервісна компанія» - залишити без задоволення.

Рішення Оружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 21 вересня 2021 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків