Справа № 640/26164/21
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

20 вересня 2021 року м. Київ № 640/26164/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Верховної Ради України
про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта,-
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Верховної Ради України, в якому просить суд згідно ст.245 КАС визначити противоправним та нечинним дію ЗУ № 2939-ІV від 05 жовтня 2005 року щодо невідповідності Конституції України положень статті 12, 13, 14, 15, 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту44 в редакції Розділу І (пункти 2, 3, 4, 5, 6 ) Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 05 жовтня 2005 року № 2939-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї матеріалами, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови позивачу у відкритті провадження у справі з огляду на таке.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено вимогу до Верховної Ради України про визнання протиправними та нечинним окремих положень Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 05 жовтня 2005 року № 2939-IV.

Статтею 22 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено інстанційну підсудність адміністративних справ.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 22 КАС України, місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 22 КАС України передбачено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Водночас ст. 264 КАС України, якою встановлено особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень, передбачено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: законності (крім конституційності) постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України, постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим; законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень (п. 1 і 2 ч. 1 цієї статті Кодексу).

Статтею 266 КАС України встановлені особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат (пункти 1-4).

Зміст наведених свідчить про відсутність компетенції в адміністративних судів розглядати вимоги про протиправність та нечинність законів України.

Згідно з абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) законів та інших правових актів Верховної Ради України.

Тобто, Конституцією України передбачено спеціальний судовий орган, який здійснює судовий контроль щодо конституційності законів України.

Оскарження Законів України (питання про відповідність Конституції України законів України) віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Згідно з положеннями ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Аналогічні положення містить ст. 1 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 р. № 2136-VIII.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

Наведені вище положення Конституції України та КАС України у сукупності дають підстави для висновку, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вимоги щодо визнання протиправними та нечинними законів України, оскільки повноваженнями щодо перевірки законів на конституційність наділений Конституційний Суд України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що такий спір не належить до юрисдикції Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170, ст. 243, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу негайно.

3. Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 170, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку, встановленому ст.ст. 295 - 297 цього Кодексу.

Суддя Н.Г. Вєкуа