Справа № 428/4889/21
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/4889/21
Провадження № 2-а/428/112/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Дерюгіної Валерії Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Дерюгіної Валерії Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4172585 від 07.05.2021, винесеною інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенантом поліції Дерюгіною В.В., визнано його - ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Згідно з постановою ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, д.н. НОМЕР_1 , по вул. Новікова біля буд. 13 м. Сєвєродонецька, номерний знак якого не відповідає вимогам п. 4.3 ДСТУ 3650:2019, а саме на зовнішню сторону номерного знаку нанесено акрилові символи, чим порушив вимоги п. 2.9 (в) ПДР України. Справа про адміністративне правопорушення розглядалась без участі позивача, а постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4172585 від 07.05.2021 він отримав засобом поштового зв`язку 15.05.2021.

На думку позивача, дана постанова є незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

По-перше, під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення інспектором патрульної поліції жодним чином не перевірялося та відповідно не було встановлено невідповідність встановленого номерного знаку на транспортний засіб згідно стандарту ДСТУ 3650:2019. В зазначеній постанові не містяться жодної технічної інформації щодо матеріалу виготовлення номерного знаку та його товщини (відсутні покази вимірювальної техніки), а також методу виготовлення номерного знаку (штампування), у зв`язку з чим висновок щодо невідповідності державних знаків згідно із стандартом ДСТУ 3650:2019 є безпідставним та необґрунтованим. Більш того, диспозиція ч. 6 ст. 121 КУпАП прямо не вказує на порушення стандарту саме ДСТУ 3650:2019. При винесенні спірної постанови інспектор поліції керувався лише припущеннями, а не твердо встановленими фактами та доказами), що суперечить нормам ст. 62 Конституції України.

По-друге, в пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додається відео з відеореєстратора та бодікамери DSJ300068 BB0068, однак немає посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено цей відеозапис, тобто такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом, що також зазначено в правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справах № 295/3099/17 від 13.02.2020 та № 524/9716/16-а від 19.02.2020.

По-третє, відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП України постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Проте копію оскаржуваної постанови позивач отримав лише 15.05.2021, а направлена вона була відповідачем Укрпоштою 14.05.2021, тобто через 7 днів після її складання.

Таким чином, з урахуванням відсутності доказів його вини, як і порушення ПДР України, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю. Позивач просив також стягнути з УПП в Луганській області на його користь судові витрати у розмірі 454,00 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому на підставі ч. 3 ст. 268 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

У судове засідання інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенант поліції Дерюгіна В.В. не з`явилася, до суду надіслала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що встановлений позивачем номерний знак відрізняється від тих, що видаються власникам транспортних засобів тим, що має об`ємні акрилові символи з гострими кутами, які неможливо повторити шляхом штампування. На номерних знаках, що відповідають ДСТУ символи мають заокруглені кути, світлоповертальні елементи та захисні голограми. На транспортному засобі позивача зазначені захисні елементи відсутні. В матеріалах справи відсутні буд-які експертні висновки, що саме такий номерний знак відповідає вимогам ДСТУ.

Від відповідача надійшло письмове клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису на 1 цифровому носії.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4172585 від 07.05.2021, складену інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенантом поліції Дерюгіною В.В. незаконною, у зв`язку з тим, що: оскаржувана постанова не відповідає дійсності, не ґрунтується на жодному доказі та винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Так, у судовому засіданні встановлено, що інспектором роти № 3 батальйону № 1 УПП в Луганській області ДПП лейтенантом поліції Дерюгіною В.В. постановою серії ЕАН № 4172585 від 07.05.2021 позивача було визнано винним у порушенні п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 07.05.2021 об 11-54 год. в м. Сєвєродонецьку по вул. Новікова, буд. 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, д.н. НОМЕР_1 , номерний знак якого не відповідає вимогам п.п. 4.3 ДСТУ 3650:2019, а саме на зовнішню сторону номерного знаку нанесено акрилові символи, чим порушив вимоги п. 2.9 (в) ПДР України.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

В графі 7 постанови «до постанови додаються» зазначено - відео з відеореєстратора та з бодікамери DSJХ300068_ВВ0068.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з п. 2 розділу ІІ Наказу за № 166 від 02.03.2021 року Міністерства внутрішніх справ, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.03.2021 року за № 353/35975 «Про деякі питання державних номерних знаків транспортних засобів», габаритні розміри державних номерних знаків, кількість літер та цифр на знаках, колір поля знаків, літер, цифр та ребер жорсткості та наявність світлоповертальної плівки на знаках визначено в додатку 2 до цих Вимог. Зокрема, для знаків для всіх типів автомобілів (1-1-1) встановлюється кількість цифр - 4, кількість літер - 4, колір поля знаку - білий, колір цифр, літер та ребер жорсткості знаків - чорний.

Згідно з п. 4.3 ДСТУ 3650:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови», знаки, крім типів 2, 6 та підтипів 3-2, 3-3, 8-2, 12-2, треба виготовляти штампуванням зі стрічки з алюмінію згідно з ГОСТ 13726 товщиною не менше ніж 0,8 мм або з листового алюмінію, механічні та якісні показники якого не нижчі, ніж зазначено в ГОСТ 13726. Дозволено виготовляти знаки типів 9 та 10 з листової сталі згідно з ГОСТ 19904 або іншої листової сталі, яка забезпечує потрібну міцність і довговічність знаків. Знаки типів 2, 6 та підтипів 3-2, 3-3, 8-2, 12-2 допустимо виготовляти з полістирольної стрічки.

Згідно з п. 4.6 ДСТУ 3650:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови», літери, цифри та ребро жорсткості на знаках мають бути рельєфні (опуклі з лицьового боку) з висотою рельєфу не менше ніж 1 мм.

В пункті 30.2 ПДР зазначено: забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим

Як вже наведено вище, суду в якості доказів обставин подій, які мали місце 07.05.2021 у АДРЕСА_1 , відповідачем надано цифровий носій інформації - диск формату DVD-R, який було відтворено у судовому засіданні.

Судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, та відеозапис, на підставі чого судом було встановлено наступне.

При відтворенні цифрової інформації у судовому засіданні за допомогою комп`ютерної техніки встановлено, що диск містить файли, на яких відеозйомка починається з фрагменту, коли транспортний засіб позивача вже стоїть зупиненим (видно лише передні двері автомобіля), а інспектор поліції пояснює водієві порушення ним ПДР. Таким чином, відеозапис не містить факту керування позивачем автомобілем.

З короткого фрагменту відеозапису, де інспектор поліції мигцем показує номерний знак, вбачається, що він є оригінальним, тобто зроблений шляхом штампування зі стрічки алюмінію, та на номерному знаку містяться водяні знаки. Суд приймає до уваги те, що номерне позначення на державному номері транспортного засобу позивача відрізняється від номерних знаків інших транспортних засобів. Однак, суд зазначає, що доказів того, що державний номерний знак транспортного засобу позивача виготовлений не шляхом штампування зі стрічки з алюмінію, суду надано не було. Інспектор поліції не здійснювала заміру рельєфності/глибини його літер та цифр, щоб зрозуміти на скільки вона не відповідає ДСТУ, а лише зазначила, що вони, на її думку, 3D об`ємні. Тобто невідповідність номерного знаку стандартам п. 4.3 ДСТУ 3650:2019 лейтенантом поліції Дерюгіною В.В. встановлена візуально, без здійснення будь-яких замірів.

Таким чином, факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем відеозапис не доводить.

Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, адже, відеозапис, який покладений відповідачем в основу оскаржуваного рішення, хоча і зазначений у постанові як додаток, але не містить факту вчинення адміністративного правопорушення саме позивачем, та не може підтверджувати правомірності дій щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачається, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем лейтенантом поліції Дерюгіною В.В. не надано доказів того, що прийняте нею рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог КУпАП, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4172585 від 07.05.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень 00 копійок такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № P24A883999995A14838 від 25.05.2021 про сплату судового збору у сумі 458,54 грн., який відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України та ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Луганській області на користь позивача у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Дерюгіної Валерії Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4172585 від 07.05.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 850 гривень 00 копійок, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач: поліцейський роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Дерюгіна Валерія Вікторівна, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8.

Суддя І. С. Посохов