Справа № 420/2176/21
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/2176/21
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Стас Л.В.,

суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейдінг» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейдінг» (далі ТОВ «Прокар Трейдінг», позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС в Одеській області), Державної податкової служби України (далі - ДПС України), в якому просив:

- скасувати рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі-ЄРПН) №2215998/39188812 від 08 грудня 2020 року;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування №724 до податкової накладної №110, дата складання: 23 грудня 2019 року, загальна сума з ПДВ: -195,72 грн. (від`ємне значення), покупець: ТОВ «ЕПІЦЕНТР К».

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач наголошував на тому, що оскаржуване рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування прийнято контролюючим органом без належної перевірки достовірності та аналізу наданих позивачем документів, не містить обґрунтувань щодо того, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування. Позивач вважає, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідачі діяли не обґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що свідчить про наявність підстав для його скасування.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року позов ТОВ «Прокар Трейдінг» - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2215998/39188812 від 08 грудня 2020 року.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати розрахунок коригування ТОВ «Прокар Трейдінг» №724, дата складання: 23 грудня 2019 року, загальна сума з ПДВ: -195,72 грн. (від`ємне значення), покупець: ТОВ «ЕПІЦЕНТР К».

Стягнуто з бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Одеській області на користь ТОВ «Прокар Трейдінг» судовий збір в розмірі 2270 грн.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що спірне рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування прийнято комісією ДПС України виключно в межах діючого законодавства та з дотриманням усіх необхідних критеріїв, що, на думку апелянта, свідчить про його правомірність та обґрунтованість.

ТОВ «Прокар Трейдінг» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні на підставі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що ТОВ «Прокар-Трейдінг» (39188812) зареєстровано 18 квітня 2014 року Юридичним департаментом Одеської міської ради, номер запису 0052741. Види діяльності Товариства: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту.

16 червня 2014 року між ТОВ «ЕПІЦЕНТР Е» (Покупець) та ТОВ «Прокар Трейдінг» (Постачальник) укладений договір поставки №85420, відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов`язується поставляти Покупцеві товар у встановлені строки, а Покупець зобов`язується приймати такий товар і сплачувати за нього на умовах даного Договору.

Також, згідно матеріалів справи, 08 квітня 2019 року ТОВ «ЕПІЦЕНТР Е» (Покупець) та ТОВ «Прокар Трейдінг» (Постачальник) складено та підписано видаткову накладну №153 на поставку товару у відповідності до наведеного вище договору №85420 від 16 червня 2014 року, та ТОВ «Прокар Трейдінг» 08 квітня 2019 року на адресу покупця виписано податкову накладну №110.(а.с.57, 59)

Згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної, ПН №110 від 08 квітня 2019 року направлена позивачем на реєстрацію в ЄРПН 17 квітня 2019 року, документ доставлено до ДФС, документ прийнято.

23 грудня 2019 року ТОВ «Прокар Трейдінг» складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №724 до податкової накладної №110 від 08 квітня 2019 року, який направлено на реєстрацію в ЄРПН.

Однак, через електронний кабінет платника податків позивач отримав квитанцію від 13 січня 2020 року, згідно якої реєстрацію розрахунку коригування (далі-РК) в ЄРПН зупинено у зв`язку із відповідністю вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У зв`язку із цим через електронний кабінет позивачем надано до територіального податкового органу Повідомлення №1 від 04 грудня 2020 року про надання пояснень та копій документів щодо РК, реєстрацію якого зупинено, у яких надав пояснення та копії (скан-копії) документів, необхідних для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію.

Однак, в подальшому через електронний кабінет платника податків ТОВ «Прокар Трейдінг» отримано оскаржуване рішення, про відмову в реєстрації РК в ЄРПН з підстав: ненадання позивачем копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні.

Не погодившись із таким рішенням, ТОВ «Прокар Трейдінг» оскаржив останнє до центрального контролюючого органу через електронний кабінет платника податку шляхом направлення скарги.

Проте за результатами розгляду скарги ДПС України прийнято рішення про залишення скарги ТОВ «Прокар Трейдінг» без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін, що зумовило позивача звернутись за судовим захистом із даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, однак, в даному випадку зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації розрахунку коригування неможливо встановити, під яку саме ознаку ризиковості підпадав позивач. Вказані обставини призвели до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, а не будь-яких на власний розсуд.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин, критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07 серпня 2019 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 06 серпня 2019 року.

У вказаному листі ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07 серпня 2019 року «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: « 1. Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі-Кодекс); в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1-1.6 цих Критеріїв.

Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1-1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.…».

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що належної мотивації підстав та причин віднесення ТОВ «Прокат Трейдінг» та вчинених з вищезазначеними контрагентами операцій з постачання товару, до ризикових платників податків відповідно до пп.1.6 п.1 листа ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07 серпня 2019 року, прийняте рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування, матеріали справи не містять, відсутня така інформація і у Квитанціях про зупинення реєстрації.

Зазначене свідчить про безпідставність та необґрунтованість зупинення реєстрації розрахунку коригування як передумови прийняття відповідного рішення Комісією про відмову в реєстрації податкової накладної.

Пунктом 21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117, передбачено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

Колегія суддів звертає увагу на те, що фіскальним органом у спірному рішенні не вказано, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування, а лише зазначено наступне: «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)».

При цьому, колегія суддів зауважує, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення фіскальним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Оскільки Державна податкова служба України у спірному рішенні продублювала абз. 3 пункту 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто зазначила загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації податкової накладної, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані рішення є невмотивованим, оскільки їх зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання фіскальним органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 та від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18, 20 серпня 2019 року у справі №2540/3009/18, від 18 вересня 2019 року у справі №826/6528/18.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи податкового органу про те, що товариством не надано всі необхідні первинні документи для прийняття рішень про реєстрацію розрахунку коригування в ЄРПН, з огляду на наступне.

Пунктом 14 Порядку №117 визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно п.п. 5, 11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1245/34216), який набрав чинності 14 грудня 2019 року (далі-Порядок №520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у квитанції, якою зупинено реєстрацію розрахунку коригування №724 до податкової накладної №110, жодного посилання на конкретний критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення такої реєстрації, не наведено, а так само податковим органом конкретного переліку документів при надісланні повідомлень про надання пояснень щодо розрахунку коригування, реєстрацію якого зупинено, не витребовувалось.

Підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування у квитанції вказано те, що ПН/РК відповідає вимогам п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Проте, у зазначеній квитанції взагалі не вказано, яке саме з перерахованих положень п.п. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку стало підставою для зупинення такої реєстрації, та якими саме Критеріями ризиковості керувався податковий орган.

Більш того, після зупинення реєстрації розрахунку коригування, позивачем було подано до Комісії пояснення та копії документів (40 аркушів) для прийняття рішень про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: договір №85420 від 16 червня 2014 року, за яким ТОВ «Прокат Трейдінг» реалізувало товар ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» та виписало ВН 443, ПН 359, ТТН 443 від 21 лютого 2019 року, ВН 48, ПН 26, ТТН від 04 березня 2019 року, ВН 153, ПН 110, ТТН 153 від 08 квітня 2019 року. Вказано також, що 23 грудня 2019 року товар був частково повернений та були виписані накладна на повернення №8621, №9793, №15269 та розрахунок коригування №721, 722, 724 від 23 грудня 2019 року. Товар був придбаний у ТОВ «Вітол Логістік».(а.с.17)

Однак, в оскаржуваному рішенні про відмову в реєстрації розрахунку коригування викладено загальну норму без зазначення конкретних документів, яких, на думку податкового органу, не вистачає для здійснення такої реєстрації, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, колегія суддів приходить до висновку щодо безпідставності зупинення реєстрації ПН/РК коригування та протиправності рішень податкового органу про відмову в реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН, що правильно було встановлено судом першої інстанції при винесенні рішення від 28 квітня 2021 року.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та відзиву на позов. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

У відповідності до ст. 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст.315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Розподіл судових витрат, згідно вимог ст.139 КАС України, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейдінг» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 21.09.2021 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.