Справа № 160/11037/21
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року Справа № 160/11037/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО ВЕКТОР ПРОГРЕСУ" до Відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень від 27.04.2021р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю "НВО ВЕКТОР ПРОГРЕСУ" звернулось з адміністративним позовом до Відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Державної податкової служби України та просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2599062/37862381, №2599061/37862381, №2599058/37862381, №2599057/37862381, №2599060/37862381, №2599065/37862381, №2599056/37862381, №2599059/37862381, №2599063/37862381, №2599064/37862381, №2599055/37862381 від 27.04.2021р. про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені позивачем податкові накладні №1, №2, №3, №4 від 18.05.2020р., №1 від 16.07.2020р., №1 від 20.07.2020р., №1, №2 від 25.08.2020р., №1, №2, №3 від 18.12.2020р. датою їх фактичного направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що по взаємовідносинах із ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг позивачем було складено та направлено для реєстрації у ЄРПН податкові накладні №1, №2, №3, №4 від 18.05.2020р., №1 від 16.07.2020р., №1 від 20.07.2020р., №1, №2 від 25.08.2020р., №1, №2, №3 від 18.12.2020р. Зазначені податкові накладні були прийняті контролюючим органом, однак, їх реєстрацію було зупинено у зв`язку з тим, що платник податку, яким подано для реєстрації податкові накладні, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та підприємству було запропоновано надати пояснення та/або копії документів достатніх для прийняття рішень про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Позивачем було подано контролюючому органу пояснення та копії документів, які підтверджують реальність здійснення господарської операції по зупинених податкових накладних, проте, контролюючим органом було прийнято оскаржувані рішення №2599062/37862381, №2599061/37862381, №2599058/37862381, №2599057/37862381, №2599060/37862381, №2599065/37862381, №2599056/37862381, №2599059/37862381, №2599063/37862381, №2599064/37862381, №2599055/37862381 від 27.04.2021р. з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: Додаткова інформація: Наявність в органах державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.. Позивач вказує на те, що ним було надано всі необхідні документи, у якості первинних, які не мають жодних недоліків щодо форми, змісту, та походження для підтвердження здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Позивач вважає прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН необґрунтованими, протиправними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України, оскільки в оскаржуваних рішеннях не містяться обґрунтування щодо причин прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної всупереч наданим документам, які не враховано, а також відповідачем-1 не було зазначено конкретного критерію чи критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних. Окрім того, позивач посилається і на те, що оспорювані рішення прийняті Відповідачем 1 поза межами його повноважень, оскільки прийняття таких рішень покладено на центральний орган за п. 20.2 ст. 20 Податкового кодексу України, Міністерством фінансів України відповідного порядку не затверджено та наведене автоматично означає протиправність оспорюваних рішень, що узгоджено і у правовому висновку Верховного Суду у постанові від 10.04.2020р. у справі №819/330/18. У відповіді на відзиви позивач посилається на ті ж обставини, що і у позові, додатково вказує на безпідставність доводів Відповідачів 1, 2 у відзивах щодо не можливості суду зобов`язати Відповідача 2 зареєструвати вказані податкові накладні у ЄРПН, оскільки вказане твердження спростовується п. 19 Порядку №1246 та узгоджується зі ст. 13 Конвенції як ефективний спосіб захисту порушеного права (а.с. 1-22 том 1).

Ухвалою суду від 19.07.2021р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано Відповідачів-1, 2 надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст.162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується змістом відповідної ухвали суду (а.с. 174 том 2).

09.08.2021р., на виконання вимог вказаної ухвали суду, Відповідачем-1 (Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області) подано до суду відзив на позов, у якому Відповідач-1 просив у задоволенні адміністративного позову позивача відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що підстави для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а також порядок та умови для прийняття рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації ПН/РК у ЄРПН визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Наказом Мінфіну України від 12.12.2019 року №520 Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідач-1 вказує на те, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН прийняті з причин: наявності в органах державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій та не надано копії дозвільних документів на право здійснення діяльності; документи щодо кваліфікації найманих робітників; документи на придбання обладнання та матеріалів; документи щодо офісних та складських приміщень, на підставі чого відповідно до пункту 10 та пункту 11 Наказу Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.12.2019р. за №1245/34216 за результатами розгляду вищевказаних документів Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області були прийняті рішення №2599062/37862381, №2599061/37862381, №2599058/37862381, №2599057/37862381, №2599060/37862381, №2599065/37862381, №2599056/37862381, №2599059/37862381, №2599063/37862381, №2599064/37862381, №2599055/37862381 від 27.04.2021р. щодо відмови у реєстрації податкових накладних №1, №2, №3, №4 від 18.05.2020р., №1 від 16.07.2020р., №1 від 20.07.2020р., №1, №2 від 25.08.2020р., №1, №2, №3 від 18.12.2020р. Окрім того, Відповідач 1 зазначає, що на момент надання відповіді ТОВ НВО ВЕКТОР ПРОГРЕСУ перебуває в переліку ризикових платників податків. Окрім того, представник Відповідача 1 у своєму відзиві посилається на те, що, зобов`язавши податковий орган зареєструвати податкові накладні, суд фактично перебирає на себе повноваження суб`єкта владних повноважень до компетенції якого у даному випадку віднесено розгляд пояснень, що є дискреційними повноваженнями Відповідача - 1, а тому такий спосіб є неналежним та з урахуванням наведеного, належним способом слід обрати зобов`язання Відповідача 1 повторно розглянути подані документи з урахуванням висновків суду, що визначено п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України та виходячи з того, що у регіональних комісіях діють комісії двох рівнів (центрального та регіонального), що підтверджується і чинними правовими висновками Верховного Суду, наведеними у відзиві. У зв`язку із наведеним, Відповідач-1 вважає вимоги позивача безпідставними, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню (а.с. 179-183 том 2).

09.08.2021р. на виконання вимог вказаної ухвали, Відповідачем - 2 (Державною податковою службою України), подано до суду відзив на позов, у якому Відповідач-2 просив у задоволенні адміністративного позову позивача відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що у разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дії/прийнятті рішення та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняття рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження. Також, Відповідач-2 зазначає, що позивачем не було надано обґрунтованих доводів щодо порушення його прав та законних інтересів зі сторони органів податкової служби та неправомірності дій останніх, свідчить про необґрунтованість позовних вимог. У квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних у ЄРПН вказано конкретні підстави неприйняття податкових накладних, проте, позивачем ні до податкового органу, ні до суду не було надано доказів, які б підтверджували реальність здійснення господарських операцій (а.с. 196-198 том 2).

Також представник Відповідача - 2 у відзиві посилається на ті ж підстави та обґрунтування, що і Відповідач 1 у своєму відзиві, вказані відзиви практично є ідентичними, оскільки складені однією особою представником Відповідача -1, 2 Келебердою Ю.В., який вважає, що зобов`язання зареєструвати податкові накладні за судовим рішенням є втручання у дискреційні повноваження Відповідача 2, є передчасними та посилається на численні постанови Верховного Суду.

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку із перебуванням судді Конєвої С.О. з 13.09.2021р. по 17.09.2021р. включно на підготовці суддів, рішення у даній адміністративній справі приймається 20.09.2021р.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВО ВЕКТОР ПРОГРЕСУ" з 08.12.2011р. зареєстровано як юридична особа за адресою: 50027, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, будинок 48, офіс 316, є платником єдиного податку та податку на додану вартість, основним видом діяльності господарства є ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення, що підтверджується змістом копії витягу з ЄДРПОУ (а.с. 23-24 том 1).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "НВО ВЕКТОР ПРОГРЕСУ" та ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг було укладено договори підряду №406 від 17.03.2020р., №558 від 24.03.2020р., №712 від 30.04.2020р., за якими позивач зобов`язався на власний ризик за дорученням замовника виконати ремонтні та/або відновлювальні роботи обладнання,що підтверджується копіями відповідних договорів, наявними в матеріалах справи (а.с. 114-148, 189-217 том 1, 1-38 том 2).

На виконання вимог вищевказаних договорів позивач виконав зобов`язання з ремонту обладнання, що підтверджується доданими до позову копіями актів виконаних робіт, товаро-транспортних накладних, рахунків на оплату та платіжних доручень, наявних у матеріалах справи (а.с. 149, 155, 156, 162, 163, 169, 170, 176, 177 183, 184, 185, 186, 187, 188, 218, 219, 225, 226, 232, 233, 239, 240, 241, 242, 243, 244 том 1, 39, 40, 46, 47, 53, 54, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 83,84, 85, 86, 87, 88, 89, 94, 95, 96, 97, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144 том 2).

Згідно до вимог п.201.10 ст.201 ПК України, у зв`язку із здійсненням наведених господарських операцій позивачем були оформлені податкові накладні №1, №2, №3, №4 від 18.05.2020р., №1 від 16.07.2020р., №1 від 20.07.2020р., №1, №2 від 25.08.2020р., №1, №2, №3 від 18.12.2020р., що підтверджується їх копіями (а.с. 150-151, 157-158, 164-165, 171-172, 178-179, 220-221, 227-228, 234-235 том 41-42, 48-49, 55-56).

Вказані вище податкові накладні були надіслані позивачем для реєстрації у встановленому законодавством порядку у ЄРПН та згідно копій Квитанцій відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрацію вказаних податкових накладних було зупинено з підстав того, що вони відповідають п. 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та підприємству було запропоновано надати пояснення та/або копії документів достатніх для прийняття рішень про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, що підтверджується копіями відповідних квитанцій (а.с. 152, 159, 166, 173, 180, 222, 229, 236 том 1, 43, 50, 57 том 2).

З метою проведення реєстрації вищевказаних податкових накладних, позивачем було надіслано контролюючому органу повідомлення №1 від 21.04.2021р. з відповідними поясненнями, що підтверджується копіями відповідного повідомлення, пояснень та Квитанцією №2 про їх прийняття, наявними в матеріалах справи (а.с. 69-70, 71-74, 167-173 том 2).

Відповідачем-1 (Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області) були прийняті рішення №2599062/37862381, №2599061/37862381, №2599058/37862381, №2599057/37862381, №2599060/37862381, №2599065/37862381, №2599056/37862381, №2599059/37862381, №2599063/37862381, №2599064/37862381, №2599055/37862381 від 27.04.2021р. з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: Додаткова інформація: Наявність в органах державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій., що підтверджується копіями відповідних рішень (а.с. 153-154, 160-161, 174-175, 181-182, 223-224, 230-231, 237-238, 167-168 том 1, 44-45, 51-52, 58-59 том 2).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з рішеннями контролюючого органу про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних №1, №2, №3, №4 від 18.05.2020р., №1 від 16.07.2020р., №1 від 20.07.2020р., №1, №2 від 25.08.2020р., №1, №2, №3 від 18.12.2020р., у зв`язку з чим позивач просить визнати протиправними і скасувати наведені вище рішення, а також і зобов`язати Відповідача-2 зареєструвати наведені податкові накладні в ЄРПН датою їх фактичного отримання посилаючись на те, що обґрунтовані підстави для прийняття оспорюваних рішень у Відповідача-1 були відсутні через надання позивачем усіх документів, які підтверджують реальність господарської операції за наведеними податковими накладними на вимогу ДПС.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши норми чинного законодавства України, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю, виходячи з наступного.

За приписами п.74.3 ст.74 ПК України визначено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій і завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246 від 29.12.2010р. (далі - Порядок №1246) податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно до п.12 вказаного Порядку №1246 після надходження ПН/РК до ДПС в автоматизованому режимі здійснюються їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації ПН/РК.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, порядок зупинення реєстрації ПН/РК визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Пунктом 6 Порядку №1165 встановлено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 7 Порядку №1165 встановлено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до п.11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Аналізуючи вказані вище норми, можна дійти висновку про те, що, контролюючі органи зобов`язані, у разі зупинення реєстрації ПН/РК, у Квитанції зазначати конкретний критерій ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Разом з тим, як свідчить зміст копій Квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних №1, №2, №3, №4 від 18.05.2020р., №1 від 16.07.2020р., №1 від 20.07.2020р., №1, №2 від 25.08.2020р., №1, №2, №3 від 18.12.2020р. з підстав того, що з підстав того, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, вказані Квитанції не містять зазначення конкретного виду критерію, який встановлений підпунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку (а.с. 152, 159, 166, 173, 180, 222, 229, 236 том 1, 43, 50, 57 том 2).

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що зупинення контролюючим органом реєстрації податкових накладних №1, №2, №3, №4 від 18.05.2020р., №1 від 16.07.2020р., №1 від 20.07.2020р., №1, №2 від 25.08.2020р., №1, №2, №3 від 18.12.2020р. у ЄРПН є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам вищенаведеного податкового законодавства, суперечить вказаним нормам з урахуванням того, що, зупиняючи реєстрацію вказаної податкової накладної, контролюючий орган не зазначив обов`язкових конкретних відомостей, визначених п.10-11 Порядку №1165.

Пунктами 25, 26 Порядку №1165 визначено, що комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п.п. 1 п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України).

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, і передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (п.п. 10 п. 201.1 ст. 201).

Відповідно до пункту 4 Наказу Мінфіну №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Наказу Мінфіну №520 визначено, що Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Так, позивачем у спосіб, визначений п.5 Порядку №1165 були надані пояснення №1 від 21.04.2021р. та копії документів, наданих на підтвердження реальності здійснення господарських операцій по зупинених податкових накладних, що підтверджується копіями відповідних повідомлень, копіями вищенаведених документів та Квитанціями про їх прийняття, наявними в матеріалах справи (а.с. 69-70, 71-74, 167-173 том 2).

Разом з тим, незважаючи на подані копії документів позивачем на підтвердження господарських операцій за такими податковими накладними, комісією регіонального рівня, були прийняті оспорювані рішення про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних №1, №2, №3, №4 від 18.05.2020р., №1 від 16.07.2020р., №1 від 20.07.2020р., №1, №2 від 25.08.2020р., №1, №2, №3 від 18.12.2020р. з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: Додаткова інформація: Наявність в органах державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій., що підтверджується їх копіями (а.с. 153-154, 160-161, 174-175, 181-182, 223-224, 230-231, 237-238, 167-168 том 1, 44-45, 51-52, 58-59 том 2).

Вивчивши зміст вказаних оспорюваних рішень, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, а також і копії документів наданих позивачем Відповідачеві 1 на підтвердження реальності виконання господарських операцій, оформлених позивачем за податковими накладними №1, №2, №3, №4 від 18.05.2020р., №1 від 16.07.2020р., №1 від 20.07.2020р., №1, №2 від 25.08.2020р., №1, №2, №3 від 18.12.2020р., проаналізувавши і зміст Порядку №1165, який був підставою для прийняття вказаних вище рішень, суд приходить до висновку, що оспорювані рішення не відповідають вимогам вказаного Порядку №1165, є протиправними та підлягають скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 6 та 7 Наказу Мінфіну №520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналізуючи вказані норми, можна дійти висновку, що на момент прийняття оспорюваних рішень було встановлено, що у разі прийняття рішення контролюючим органом про відмову у реєстрації у ЄРПН ПН/РК контролюючий орган у відповідному рішенні повинен зазначити чіткі підстави для прийняття рішення про відмову та зазначити, зокрема, які саме копії документів, надані платником податків, складені з порушенням законодавства, а які копії документів не надані, а також і з яких причин не враховані контролюючим органом надані платником податку документи, додані до відповідного повідомлення.

Разом з тим, зі змісту оспорюваних рішень вбачається, що вказані оспорювані рішення контролюючого органу є необґрунтованими, оскільки вони не містять чітких посилань на підстави, які слугували причинами для прийняття оспорюваних рішень про відмову контролюючого органу ДПС зареєструвати податкові накладні у ЄРПН з урахуванням наданих позивачем письмових пояснень та документів нананих на підтвердження реальності господарських операцій за вказаними податковими накладними, а також наведені рішення і не містять доводів та обґрунтувань відносно того, які саме документи не були надані позивачем з урахуванням того, що форма рішення передбачає конкретне визначення контролюючим органом, які саме документи не надані платником податків та не зазначено з яких підстав подані позивачем пояснення та додані до нього додаткові документи за наслідками зупинення реєстрації податкових накладних не були враховані контролюючим органом.

Окрім того, задовольняючи позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування оспорюваних рішень, суд також виходить із того, що оспорювані рішення є актами індивідуальної дії, які породжують у позивача обов`язкові до виконання вимоги суб`єкта владних повноважень.

Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозахисний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме: індивідуальних справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, як свідчить зміст оспорюваних рішень, вказані рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не відповідають критеріям чіткості, обґрунтованості та зрозумілості акта індивідуальної дії, породжують їх неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податку виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, Відповідачем-1 (Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області) не надано суду жодних доказів правомірності прийняття оспорюваних рішень з урахуванням обставин встановлених судом, доказів наданих позивачем та аналізу наведених норм податкового законодавства.

Не можуть бути покладені в основу даного судового рішення і доводи Відповідача-1 у відзиві про те, що позивачем не надано документів, а саме: не надано копії дозвільних документів на право здійснення діяльності; документи щодо кваліфікації найманих робітників; документи на придбання обладнання та матеріалів; документи щодо офісних та складських приміщень з огляду на те, що, по-перше, саме такі конкретні документи Відповідачем-1 у позивача не вимагались згідно аналізу змісту Квитанцій про зупинення реєстрації в ЄРПН спірних податкових накладних, а, відповідно, щодо принципу передбачуваності, позивач і не міг їх надати; по-друге, наведені у відзиві Відповідачем-1 розширені підстави, які слугували прийняттю оспорюваних рішень, суперечать змісту оспорюваних рішень, а відповідно, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення виходячи з вимог абз. 2 ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Є безпідставними та необґрунтованими, тому відхиляються судом, і аргументи Відповідача 1 щодо неможливості зобов`язання Відповідача 2 зареєструвати у ЄРПН податкові накладні, оскільки такі повноваження Відповідача 2 є дискреційними, в які суд не може втручатися та підміняти їх, з огляду на те, що, по перше, Відповідачем 1 не надано повноважень захисту та представлення інтересів Відповідача 2 у даному спорі, позовні вимоги про зобов`язання вчинити певні дії не заявлені до Відповідача 1; по друге, суд наділений повноваженнями обрати той спосіб захисту порушеного права, який є найбільш ефективним та таким, щоб виключав би можливість звернення сторони у подальшому з позовом до суду, а також у разі встановлення судом фактів безпідставності відмови у проведенні реєстрації податкових накладних у ЄРПН, що, у даному випадку, встановлено судом, а відповідно, належним та ефективним захистом порушеного права є зобов`язання суб`єкта владних повноважень не розглянути питання повторно, а зобов`язання суб`єкта владних повноважень зареєструвати такі податкові накладні у ЄРПН, що відповідає приписам ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також на свої дискреційні повноваження в частині наявності у останнього свободи розсуду при прийнятті відповідних рішень посилається і представник Відповідача 2 у відзиві, які судом відхиляються із уже вищенаведених обгрунтувань та з урахуванням того, що суд наділений при перевірці правомірності прийняття суб`єктом владних повноважень таких рішень за ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України обрати найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права у відповідності до ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, серед яких є зобов`язання усунути виявлені судом порушення при перевірці правомірності прийняття суб`єктом владних повноважень оспорюваних рішень шляхом зобов`язання останнього зареєструвати (зобов`язати вчинити певні дії) податкові накладні в ЄРПН.

Також судом враховується і те, що, позивачем надано достатньо доказів та наведено підстав, які свідчать про протиправність оспорюваних рішень Відповідача-1 про відмову у реєстрації в ЄРПН спірних податкових накладних у відповідності до вимог ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, однак, судом відхиляються доводи позивача у позові про відсутність повноважень Відповідача 1 щодо прийняття оскаржуваних рішень, оскільки такі твердження спростовуються змістом порядку №1165, Постанови №1246 та Наказу №520, які судом проаналізовані, є чинними і на момент розгляду цієї справи не скасовані у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що обставини та підстави, які слугували прийняттю оспорюваних рішень є неправомірними та необґрунтованими, порушують права позивача та спростовуються вищенаведеними доказами, а тому оспорювані рішення є такими, що прийняті не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом встановлено, що Відповідачем-1, при прийнятті вищенаведених оспорюваних рішень, порушені права та інтереси позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування оспорюваних рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №2599062/37862381, №2599061/37862381, №2599058/37862381, №2599057/37862381, №2599060/37862381, №2599065/37862381, №2599056/37862381, №2599059/37862381, №2599063/37862381, №2599064/37862381, №2599055/37862381 від 27.04.2021р. підлягають задоволенню виходячи з вимог ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також підлягають і задоволенню похідні позовні вимоги позивача про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №1, №2, №3, №4 від 18.05.2020р., №1 від 16.07.2020р., №1 від 20.07.2020р., №1, №2 від 25.08.2020р., №1, №2, №3 від 18.12.2020р. в Єдиному державному реєстрі податкових накладних фактичною датою їх подання на реєстрацію з урахуванням того, що судом встановлено протиправність оспорюваних рішень та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Також і згідно п.19, п.20 постанови Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010р. "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" (далі Порядок №1246), у редакції постанови Кабінету Міністрів України №204 від 21.02.2018р., які набрали чинності з 24.03.2018р., податкова накладна, реєстрація якої зупинена, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

При цьому, у разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, повноваження щодо реєстрації податкової накладної у ЄРПН згідно Порядку №1246 залишилися за Державною податковою службою України і з 24.03.2018р., та суд наділений повноваженнями зазначати у судових рішеннях дату, з якої необхідно провести реєстрацію податкової накладної в ЄРПН згідно до приписів ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom), п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №1, №2, №3, №4 від 18.05.2020р., №1 від 16.07.2020р., №1 від 20.07.2020р., №1, №2 від 25.08.2020р., №1, №2, №3 від 18.12.2020р.в Єдиному державному реєстрі податкових накладних фактичною датою їх подання на реєстрацію, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню солідарно за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень - Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно платіжного доручення №991 від 25.06.2021р. у розмірі 24970,00 грн. (а.с. 131 том 2).

Керуючись 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО ВЕКТОР ПРОГРЕСУ" до Відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень від 27.04.2021р., зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування або відмову в такій реєстрації №2599062/37862381, №2599061/37862381, №2599058/37862381, №2599057/37862381, №2599060/37862381, №2599065/37862381, №2599056/37862381, №2599059/37862381, №2599063/37862381, №2599064/37862381, №2599055/37862381 від 27.04.2021р.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні складені Товариством з обмеженою відповідальністю "НВО ВЕКТОР ПРОГРЕСУ" ( 50027, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, будинок 48, офіс 316) №1, №2, №3, №4 від 18.05.2020р., №1 від 16.07.2020р., №1 від 20.07.2020р., №1, №2 від 25.08.2020р., №1, №2, №3 від 18.12.2020р. датою їх фактичного направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути солідарно з бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО ВЕКТОР ПРОГРЕСУ" ( 50027, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, будинок 48, офіс 316) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 24970 грн. 00 коп. (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п. 15.1 п. 15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва