Справа № 826/20213/13-а
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Київенерго» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (надалі за текстом - «ПАТ «КИївенерго») звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 02.10.2013 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 337 768 грн. 75 коп., податкового повідомлення-рішення № від 02.10.2013 р., яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на прибуток на 446 035 грн., податкового повідомлення-рішення № від 02.10.2013 р.. яким товариству зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 167 558 грн.

На обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з МКП «Енергопідряд», ПП «Спецшляхбуд», ТОВ «Менеджмент Систем Консалтинг», ТОВ «Альтаїр Альфа Плюс», ПП «Один два три», ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь», ТОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТОВ «Онікс Компані ЛТД», ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД», НФПФ «Аналітика» спростовуються первинними документами.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про задоволення позову.

Зокрема, скаржник наполягає на тому, що у нього наявні усі необхідні документи для формування витрат та податкового кредиту.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 31.07.2013 р. по 04.09.2013 р. посадовцями Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Київенерго» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Онікс Компані ЛТД» за грудень 2011 р., січень, березень 2012 р., ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» за квітень, липень 2012 р., ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» за квітень, липень 2012 р., ТОВ «Константа-Інкорпорейтед» за січень, березень 2012 р., НФПФ «Аналітика» за жовтень, грудень 2011 р., квітень-червень 2012 р., ТОВ «Альтаїр Альфа Плюс» за квітень-липень, вересень 2012 р., ТОВ «Менеджмент Систем Консалтинг» за серпень, жовтень-грудень 2012 р., ПП «Один два три» за вересень 2010 р., ПП «Спецшляхбуд» за серпень 2012 р., МКП «Енергопідряд» за грудень 2011 р.

Результати перевірки оформлено актом № 1113/41-10/0013305 від 18.09.2013 р.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги, ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», ст.ст. 138, 139, 193, 198, 201 Податкового кодексу України внаслідок чого: занижено податок на прибуток на 356 828 грн.; занижено податок на додану вартість на 270 215 грн.; завищено від`ємне значення, що у подальших звітних періодах враховується у зменшення об`єкта оподаткування податком на додану вартість на 167 558 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

Відповідно до договору № 1965/ЖТЕ-60-11 від 21.11.2011 р. МКП «Енергопідряд» зобов`язалось виконати роботи з капітального ремонту, загальнобудівельні роботи та роботи з улаштування побутових приміщень, а ПАТ «Київенерго» - прийняти та оплатити їх.

Згідно договору № 1966/ЖТЕ-60-11 від 21.11.2011 р. МКП «Енергопідряд» взяло на себе зобов`язання з виконання для позивача комплексного ремонту адміністративних та побутових приміщень.

На підставі цих договорів були складені акти виконаних робіт на загальну суму 267 280 грн., 14 коп. та податкові накладні на суму ПДВ 30 476 грн. 66 коп.

Згідно договорів про закупівлю послуг за державні кошти (відновлення асфальтобетонного покриття) № 516-12 від 13.04.2012 р., № 519-12 від 13.04.2012 р., № 522-12 від 13.04.2012 р., актів виконаних робіт та податкових накладних ПП «Спецшляхбуд» виконало роботи з відновлення асфальтобетонного покриття на суму 481 639 грн. 01 коп., у тому числі 63 606 грн. 49 коп. ПДВ.

Відповідно до договорів № MSC/18001/10-TRG від 12.11.2012 р., № MSC/14001/14-TRG від 16.11.2012 р., № 178-11 від 28.02.2012 р., № 300-11 від 03.03.2012 р., № 1964-12 від 03.10.2012 р., № 1709-12 від 13.09.2012 р., актів виконаних робіт та податкових накладних ПАТ «Київенерго» отримало від ТОВ «Менеджмент Систем Консалтинг» інформаційно-консультаційні послуги на суму 1 872 720 грн., у тому числі 312 120 грн. ПДВ.

На підставі видаткових та податкових накладних позивач придбав у ТОВ «Альтаїр Альфа Плюс» круги, швелери, труби, кутники на загальну суму 32 291 грн. 40 коп., у тому числі 5 381 грн. 92 коп. ПДВ.

Згідно видаткових та податкових накладних ПП «Один два три» передало ПАТ «Київенерго» на умовах купівлі-продажу затискачі на суму 9 899 грн. 64 коп., у тому числі 1 649 грн. 94 коп. ПДВ.

За даними актів виконаних робіт, видаткових та податкових накладних ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» виконало для позивача ремонтні роботи та здійснило продаж жалюзів на загальну суму 29 864 грн. 96 коп., у тому числі 4 977 грн. 49 коп. ПДВ.

Відповідно до актів виконаних робіт, видаткових та податкових накладних позивач отримав від ТОВ «Константа-Інкорпорейтед» ремонтні роботи та жалюзі на суму 13 683 грн. 67 коп., у тому числі 2 280 грн. 61 коп. ПДВ.

Згідно видаткових та податкових накладних ТОВ «Онікс Компані ЛТД» реалізувало ПАТ «Київенерго» товарно-матеріальні цінності на загальну суму 19 762 грн. 67 коп., у тому числі 3 293 грн. 78 коп. ПДВ.

За даними актів виконаних робіт, видаткових та податкових накладних ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» виконало для позивача ремонтні роботи, роботи з чищення кондиціонера, а також реалізувало жалюзі на загальну суму 29 711 грн. 58 коп., у тому числі 4 951 грн. 94 коп. ПДВ.

Відповідно до договорів № Д07/2011/11/01-3 від 01.11.2011 р., № Д07/2011/11/01-2 від 31.11.2010 р. НФПФ «Аналітика» реалізувало ПАТ «Київенерго» генератор чистого водню та виконало роботи з технічного обслуговування хіміко-аналітичного комплексу на базі газових хроматографів «Купол-55» на загальну суму 54 198 грн. 16 коп., у тому числі 9 033 грн. 02 коп. ПДВ.

Розрахунки позивач здійснив шляхом безготівкового перерахунку коштів, а сплачені суми включив до складу витрат та податкового кредиту.

Разом з тим, від ДПІ у Дніпровському районі м. Києва надійшов акт № 117/22-222-21561352 від 14.03.2012 р. про неможливість проведення зустрічної звірки МКП «Енергопідряд».

Також, згідно висновку ГВПМ у Дніпровському районі м. Києва директори МКП «Енергопідряд» повідомив, що з початку 2011 р. ніяких взаємовідносин з ПАТ «Київенерго» не мав.

Відповідно до акту зустрічної звірки від 06.11.2012 р., наданого ДПІ у м. Черкасах, ПП «Спецшляхбуд» не надано документи, які б підтверджували наявність у нього матеріально-технічної бази, транспортних засобів та працівників. При цьому директор підприємства відмовився надати письмові пояснення.

За даними акту перевірки від 08.04.2013 р., отриманого від Індустріальної МДПІ м. Харкова, ТОВ «Менеджмент Систем Консалтинг» порушено вимоги ст. 85 ПК України щодо надання усіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Згідно акту ДПІ у Деснянському районі м. Києва від 04.04.2013 р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Альтаїр Альфа Плюс» не знаходиться за податковою адресою, а його господарські операції не підтверджуються стосовно часу їх здійснення, місцезнаходження майна та наявності трудових ресурсів.

Так само, і згідно акту ДПІ у Печерському районі м. Києва від 16.05.2013 р. про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Один два три» не перебуває за юридичною адресою.

За змістом протоколу допиту засновника та директора ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» ОСОБА_1 він не має відношення до господарської діяльності товариства, а його реєстрацію здійснив за грошову винагороду.

Будучи допитаною в якості свідка засновник та директор ТОВ «Константа-Інкорпорейтед» ОСОБА_2 заперечили свою причетність фінансово-господарської діяльності товариства.

Відповідно до акту ДПІ у Солом`янському районі м. Києва від 15.03.2013 р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Онікс Компані ЛТД» відсутнє за адресою реєстрації.

Згідно акту ДПІ у Солом`янському районі м. Києва від 01.03.2013 р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» декларує реалізацію матеріальних цінностей без підтвердження їх придбання.

За даними акту Основ`янської МДПІ м. Харкова від 06.02.2013 р. про результати проведення зустрічної звірки НФПФ «Аналітика» не могло реально здійснювати операції та надало дефектні первинні документи.

Виходячи із наведеного відповідач дійшов висновку, що укладені позивачем угоди є нікчемними та не спричиняють правових наслідків.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, Міжрегіональним головним управлінням Державної фіскальної служби - Центральним офісом з обслуговування великих платників податків прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № від 02.10.2013 р., яким ПАТ «Київенерго» збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 337 768 грн. 75 коп., у тому числі 270 215 грн. за основним платежем та 63 557 грн. 75 коп. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № від 02.10.2013 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на прибуток на 446 035 грн., у тому числі 356 828 грн. за основним платежем та 89 207 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № від 02.10.2013 р.. яким товариству зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 167 558 грн.

У розгляді цієї справи суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач необґрунтовано сформував валові витрати та не підтвердив своє право на податковий кредит.

На думку судової колегія наведений висновок окружного адміністративного суду не можна вважати таким, що зроблений на підставі повно та всебічно досліджених встановлених фактичних обставин справи.

На момент виникнення спірних правовідносин питання, пов`язані з формуванням платником податку на прибуток і податку на додану вартість валових витрат та податкового кредиту, регулювались статтею 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28 грудня 1994 р. № 334/94-ВР (надалі за текстом - «Закон № 334/94-ВР») та статтями 138, 139, 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

За змістом підпункту 5.3.9 пункту 5.3 цієї ж статті Закону № 334/94-ВР не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з пунктом 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються, зокрема, із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті.

За змістом підпункту 138.1.1 пункту 138.1 названої статті ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За приписами підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактичні здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

На підтвердження реальності укладених угод позивачем було надано копії: договорів та додаткових угод до них; довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; актів приймання виконаних будівельних робіт; локальних кошторисів; договірних цін; підсумкових відомостей ресурсів; дефектних актів; актів здачі-приймання послуг; актів прийому виконаних робіт; рахунків-фактур; видаткових накладних; звіту по діагностичному аудиту системи екологічного менеджменту; звітів про результати консультативного аудиту системи екологічного менеджменту; звітів про результати сертифікаційного аудиту; звіту про результати наглядового аудиту; податкових накладних; рахунків на оплату; платіжних доручень; банківських виписок; ліцензії МКП «Енергопідряд» на право провадження будівельної діяльності; ліцензії ПП «Спецшляхбуд» на право провадження будівельної діяльності; свідоцтв про реєстрацію контрагентів в якості платників ПДВ; оборотно-сальдових відомостей про зміну у структурі активів та зобов`язань товариства, а також фототаблиці із зображенням виконаних робіт, які свідчать, що зобов`язання між позивачем та його контрагентами виконувалось у повному обсязі.

Таким чином, у ПАТ «Київенерго» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум витрат та податкового кредиту по операціям з МКП «Енергопідряд», ПП «Спецшляхбуд», ТОВ «Менеджмент Систем Консалтинг», ТОВ «Альтаїр Альфа Плюс», ПП «Один два три», ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь», ТОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТОВ «Онікс Компані ЛТД», ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД», НФПФ «Аналітика».

Висновок відповідача, зроблений в акті перевірки щодо нікчемності господарських операцій позивача з його контрагентами, є необґрунтованим та не відповідає обставинам справи.

Відповідно до ст. 219, 221, 224, 226, 228 Цивільного кодексу України нікчемними, зокрема, є правочини, укладені з недодержанням вимог обов`язкової письмової форми, якщо його недійсність прямо передбачена законом, укладені з недодержанням вимоги закону про обов`язкову нотаріальну форму, вчинення правочину малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без належного схвалення, укладені недієздатною фізичною особою, вчинені без дозволу органу опіки та піклування або, які порушують публічний порядок, тобто спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, АР Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Водночас, матеріали справи свідчать, що сторонами додержано форму угод, які вчинені у межах дієздатності юридичних осіб та виконані у повному обсязі.

Самі по собі пояснення посадових осіб контрагентів позивача про те, що вони не здійснювали фінансово-господарську діяльність не можуть бути підставою для позбавлення ПАТ «Київенерго» на формування витрат та податкового кредиту.

Так само і відсутність контрагента за юридичною адресою не є підставою для висновку про неправомірність формування покупцем валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника на формування валових витрат та податкового кредиту.

Водночас, у цій справі відповідачем не доведено, а судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б беззаперечно свідчили про неправомірність формування покупцем витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

З огляду на викладене ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київенерго» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 02.10.2013 р., № від 02.10.2013 р., № від 02.10.2013 р.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 21 вересня 2021 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя О.М.Оксененко

суддя В.П.Мельничук