Справа № 420/9876/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9876/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-1520 від 21.04.2020 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу відповіді на відзив.

Ухвалою від 02.11.2020 року судом зупинено провадження у цій справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Протокольною ухвалою від 19.08.2021 року судом поновлено провадження у цій справі.

Протокольною ухвалою від 19.08.2021 року судом замінено відповідача Головне управління ДПС в Одеській області на Головне управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки при прийнятті оскаржуваних рішень податковий орган безпідставно не врахував, що зміни щодо виправлення площі належної ОСОБА_1 Ѕ частини нежитлової будівлі бази №1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з 12093,50 кв. м. на 889,3 кв. м відбулось з метою виправлення помилки, допущеної органом, уповноваженим державою на здійснення функцій по інвентаризації об`єктів нерухомого майна ще 19.08.2004 року, внаслідок чого до Державного реєстру прав на нерухоме майн обули внесені помилкові відомості. Відтак, стягнення податку за площі, які ніколи не існували в натурі є протиправним та суперечить суті податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки та меті його впровадження.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки відповідно даних Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 належить Ѕ (6046,76 кв. м.) об`єкту загальною площею 12093,50 кв. м. ГУ ДПС в Одеській області проведено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік та винесено ОСОБА_1 податкове повідомлення - рішення про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № 61520 від 21.04.2020 року на суму 25233,09 грн. Ставка прийнята Окнянською ОТГ складає 0.1 % за 1 кв. м. бази оподаткування від мінімальної заробітної плати на 1 січня звітного (податкового) року. Мінімальна заробітна плата станом на 1 січня 2018 року становила 3723 грн. Відповідно 0.1 % від мінімальної заробітної плати складає 3,723 грн. Тому розрахунок суми податку: 6046.75 кв. м.* 3.723= 22512.05 (сума нарахування). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зміни до Державного реєстру щодо загальної площі об`єкта були внесені 26.06.2020 року. Згідно цього документа загальна площа об`єкта становить 889,3 кв. м. Оскільки вказані зміни до площі були внесені 26.06.2020 року, то нараховані суми податку з 2018-2019 років перерахунку не підлягають. Загальна площа об`єкта 889,3 кв. м. буде врахована при нарахуванні податку за 2020 рік (в 2021 році).

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На адресу ОСОБА_1 надійшло податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1520 від 21.04.2020 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем 18010300: «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» за 2019 рік у розмірі 25233,09 грн. (аркуш справи 10).

Головне управлінням ДПС в Одеській області листом від 30.07.2020 року №15742/Т/15-32-55-06-14 повідомило позивача про те, що нарахування ОСОБА_1 податку за 2017, 2018 роки проводилось з урахуванням площі будівлі 12093,50 кв. м. При цьому, позивачу також повідомлено про недоцільність проведення перерахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік та попередні періоди за об`єкт нежитлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки згідно наданого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зміни до Державного реєстру прав щодо загальної площі 889,3 кв. м об`єкта внесено 26.06.2020 року. Загальна площа об`єкта 889,3 кв. м. буде врахована при нарахуванні податку за 2020 рік (в 2021 році) (аркуш справи 12), що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 266.1.1, 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Згідно пп. 266.2.1 п. 266.2, 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до ст. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору дарування від 28.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноокнянського районного нотаріального округу Бушуєвою І.І., ОСОБА_2 (дарувальник) передав безоплатно у власність обдарованого - ОСОБА_1 Ѕ частину нежитлової будівлі бази №1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (аркуш справи 5).

Право власності на вказану Ѕ частину нежитлової будівлі бази № 1 зареєстровано за ОСОБА_1 Красноокнянським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 14.12.2004 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5838010 від 14.12.2004 року (аркуш справи 6).

Відповідно довідки КП «Окнянське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» № 52 від 31.03.2020 року, при проведенні основної інвентаризації нежитлової будівлі бази №1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якої є ОСОБА_2 Ѕ та ОСОБА_1 (1/2) (на підставі договору дарування від 28.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноокнянського районного нотаріального округу Бушуєвою І.І., реєстр. №1590), було допущено арифметичну помилку в розрахунку загальної площі вищезазначеного нерухомого майна. Загальна площа майна становить 889,3 кв. м, а не 12154,0 кв. м, а саме : літ. «А» склад -446,8 кв. м; літ «Б» - сторожка 27,7 кв. м, літ. «В» - гаражі -84,2 кв. м; літ. «Г» - склад 104,8 кв. м; літ. «Д» погріб 225,8 кв. м; №1-2 огорожі (аркуш справи 7).

10.04.2020 року позивач звернувся до Подільського управління Головного управління ДПС в Одеській області із заявою про необхідність розрахунку податку на нерухоме майно саме з урахуванням відкоригованої (виправленої) площі, оскільки виправлена помилка має суто арифметичний характер, а позивач фактично є власником 889,3 кв. м. (аркуш справи 11).

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора Ремінного Олексія Олексійовича (Окнянська районна державна адміністрація Одеської області), яким на підставі довідки 26.06.2020 року внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підтвердження чого надано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (аркуш справи 9).

29.09.2020 року представник позивача звернувся до КП «Окнянське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» щодо підтвердження часу допущення арифметичної помилки у площі будівлі (аркуш справи 13).

КП «Окнянське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» листом №111 від 06.10.2020 року повідомило представника позивача про те, що помилка була допущена при основній інвентаризації 19.08.2004 року (аркуш справи 70).

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі «Рисовський проти України» (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що в даному випадку має бути враховано не лише факт та дату внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але й правові підстави внесення таких змін, проведених з метою виправлення допущеної помилки органом, уповноваженим на здійснення функцій по проведенню інвентаризації об`єктів нерухомого майна.

Тобто, в даному випадку відсутня вина платника податку у внесенні помилкових відомостей до Державного реєстру прав. Відтак, нарахування податку на площі об`єкта нерухомості (12093,50 кв. м.), які фактично не належали ОСОБА_1 , суперечить самій суті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та меті його впровадження.

Враховуючи те, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1520 від 21.04.2020 року прийнято з урахуванням помилкових даних щодо площі належного ОСОБА_1 об`єкта нерухомості та того, що зміни до Державного реєстру прав про виправлення площі належної ОСОБА_1 Ѕ частини нежитлової будівлі бази №1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з 12093,50 кв. м. на 889,3 кв. м внесено з метою виправлення помилки, допущеної органом, уповноваженим на здійснення функцій по інвентаризації об`єктів нерухомого майна ще 19.08.2004 року, внаслідок чого до Державного реєстру прав на нерухоме майно були внесені помилкові відомості, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1520 від 21.04.2020 року.

При прийнятті рішення по цій справі суд також враховує, що обставини відсутності вина платника податку у внесенні помилкових відомостей до Державного реєстру прав та безпідставності нарахування йому податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості

за попередні періоди вже були предметом розгляду в іншій справі, зокрема, № 420/8853/20, рішення по якій набрало законної сили та податкові повідомлення-рішення відповідача за попередні періоди скасовані, а у відповідності до положень ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн. на користь позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надані до суду договір про надання правової допомоги від 29.09.2020 року б/н укладений між адвокатом Коломійчук Андрієм Сергійовичем та Терзієвим Петром Георгійовичем, додаткова угода до договору про надання правової допомоги від 29.09.2020 року, квитанцію №18-533762/1 від 18.08.2021 року на суму 9000 грн., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійсненних ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 21.08.2021 року.

З детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійсненних ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 21.08.2021 року вбачається надання адвокатом послуг: попередній аналіз документів і матеріалів з метою визначення доцільності захисту прав і інтересів в судовому порядку; підготовка і направлення адвокатського запиту, підготовка і подача (направлення) до суду позовної заяви; підготовка і подача (направлення) до суду клопотання про залучення доказів; підготовка і направлення відповідачу і суду відповіді на відзив на позовну заяву; підготовка і подача (направлення) до суду клопотання про зупинення провадження у справі; підготовка і подача (направлення) до суду додаткових пояснень по справі; підготовка і подача (направлення) до суду заяви про зміну предмету позову.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 29.09.2020 року клієнт та адвокат узгодили, що гонорар (вартість) наданих послуг, що зазначені в п. 2 цієї додаткової угоди, становить 9000 грн., які підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок адвоката.

На адресу суду надійшло клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, в якому відповідач зазначає, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги.

Суд звертає увагу, що ця справа є справою незначної складності, вона не містить великої кількості документів, які потребують вивчення та їх аналізу.

Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 134, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-1520 від 21.04.2020 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1520 від 21.04.2020 року.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида