Справа № 280/8958/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 280/8958/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 р. (суддя Новікова І.В) в адміністративній справі №280/8958/20 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Закритого акціонерного товариства "Астром", треті особи Виконавчий комітет Бердянської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання недійсними установчих документів, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати недійсними установчі (засновницькі) документи ЗАТ «Астром». В обґрунтування позову зазначалось, що у відповідності до статті 55-1 Господарського кодексу України існують ознаки фіктивності ЗАТ «Астром», а саме: провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників, існують недостовірні відомості у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи, спрямовані на ухилення від сплати податків та унеможливлення відповідних перевірок його діяльності.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами загального позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Скаржник вказує, що відсутність заперечень третіх осіб проти позову є підставою для його задоволення. Також, суд помилково послався на практику Верховного Суду з питання скасування державної реєстрації установчих документів, оскільки предметом позову є визнання недійсними установчих документів. Ознаками фіктивності відповідача є інформація про нездійснення ним підприємницької діяльності, неподання податкової звітності.

Учасники процесу, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду справи, до суду уповноважених представників не направили, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою сторін.

Судом апеляційної інстанції в порядку статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено процесуальне правонаступництво позивача Головного управління ДПС у Запорізькій області () - Головним управлінням ДПС у Запорізькій області ().

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що Закрите акціонерне товариство «Астром», , зареєстроване Бердянським міськрайонним управлінням юстиції Запорізької області 31 січня 1995 р. за №5000165, за адресою: 71000, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Шаумяна,2. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - керівником та головним бухгалтером є ОСОБА_10 , 01 липня 2015 р. до реєстру внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Під час досудового розслідування кримінального провадження №0003134 зареєстрованого до ЄДР за частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України Бердянською місцевою прокуратурою Запорізької області встановлено, що керівник ЗАТ «Астром» ОСОБА_10 декілька років тому помер. Засновники ЗАТ «Астром» є колишні працівники товариства, які до 2017-2018 років не знали про свій статус засновників, а наразі всі звільнені. Згідно протоколу старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП у Запорізькій області про допит свідка від 22 лютого 2018 р., ОСОБА_11 з 1996 року по 2012 рік був директором ЗАТ «Астром», яке знаходиться за адресою: м. Бердянськ, вул. Ярослава Мудрого 16/1 , яке створювалось із працівників ВАТ «Азмол» (приблизно 1000 чоловік), тому при реєстрації підприємства, можливо в якості засновників, державний реєстратор взяв десять перших чоловік з загального переліку працівників, тому вказані при реєстрації акціонери цього і не знали.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність законних підстав для визнання недійсними установчих документів ЗАТ «Астром».

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.37 пункту 20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.

Згідно зі статтею 55-1 Господарського кодексу України, ознаками фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою-підприємцем, у тому числі визнання реєстраційних документів недійсними, є: реєстрація (перереєстрація) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; нереєстрація в державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством; реєстрація (перереєстрація) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; реєстрація (перереєстрація) та провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Частиною 1 статті 72, частиною 1 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

В якості доказів обґрунтування підстав для визнання недійсними установчих (засновницьких) документів ЗАТ «Астром» позивач посилається на протоколи допитів свідків Бердянської місцевої прокуратури в рамках кримінального провадження №0003134, за ознаками кримінального правопорушення за частини 1 статті 382 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 статті 23 Кримінального кодексу України визначено, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що протоколи допиту свідків, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді. До винесення вироку в рамках кримінального провадження, дані протоколи не можуть вважатись доказом в адміністративному судочинстві. Також судом першої інстанції вірно зазначено, що кримінальне провадження №0003134 порушено за ознаками кримінального правопорушення за частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України ("Невиконання судового рішення"), а не за ознаками фіктивного підприємництва.

Колегія суддів, у свою чергу, звертає увагу, що позивачем взагалі не зазначено, які саме установчі документи відповідача мають бути визнано недійсними.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 р. в адміністративній справі №280/8958/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 вересня 2021 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2021 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук