Справа № 260/1016/21
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/1016/21 пров. № А/857/10933/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Кушнерика М. П., Ніколіна В. В.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 260/1016/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Калинич Я. М.,

час ухвалення рішення 28.04.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яка полягає у відмові перерахувати та виплачувати йому пенсію відповідно до довідки виданої Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області за №67 від 17 лютого 2021 року з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України № 2262-12 від 09 квітня 1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» статті 9 Закону України №2011-12 від 20 грудня 1991 року «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та правових висновків Великої Палати Верховного Суду у адміністративній справі №160/8324/19 із 5 березня 2019 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки (оновленої) виданої Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області за № 67 від 17 лютого 2021 року з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад - 5500,00 грн; оклад за військовим званням - 1 410,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) - 3455,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 825,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (44%) - 4 560,60 грн; доплата за оперативно-розшукову діяльність (5%) - 275,00 грн; премія (10%) - 550,00 грн, усього 16575,60 грн, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України № 2262-12 від 09 квітня 1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», статті 9 Закону України № 2011-12 від 20 грудня 1991 року «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та правових висновків Великої Палати Верховного Суду у адміністративній справі №160/8325/19, із врахуванням раніше виплачених сум, з 01 квітня 2019 року. Перерахунок здійснити виходячи із розміру 85% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/1371/20 від 04 грудня 2019р, яке вступило у силу 03 січня 2020 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року позов задоволено частково. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року пенсії на підставі довідки від 17 лютого 2021 року №67, виданої Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області про грошове забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 01 квітня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки від 17 лютого 2021 року №67, виданої Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області про грошове забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення та раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що суд першої інстанції не врахував, що алгоритм дій, який повинен вчинити відповідач у зв`язку з втратою чинності положеннями п. 1,2, Постанови № 103 та змін до п.5 і додатку 2 до Порядку № 45, не змінився. Звертає увагу, що інших нормативно-правових актів, що стосуються перерахунку пенсій, призначених за Законом № 2262 Кабінетом Міністрів України до цього моменту не прийнято, відтак підстави для проведення перерахунку пенсії позивача за новою довідкою відсутні. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не досліджено чи звертався позивач про перерахунок пенсії до відповідача та чи є рішення про відмову у здійсненні перерахунку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження судом першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у 2018 році на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року із врахуванням посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, без щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року по справі №260/1371/19 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 85% від відповідних сум грошового забезпечення на 70%. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 85% від відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та отриманою пенсією за період з 01 січня 2018 року по день проведення перерахунку за рішенням суду.

18 січня 2021 року позивач звернувся в Управління СБУ в Закарпатській області із заявою підготувати та направити в Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року за посадою, яку такий займав перед звільненням з військової служби, із зазначенням не тільки відомостей про розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, які передбачені згідно Постанови КМ України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», але також із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які передбачені згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» для здійснення пенсійним органом обчислення та перерахунку основного розміру пенсії.

Згідно з відповіддю Управлінням СБУ в Закарпатській області за №58/21/Ж-12/593/25 від 17 лютого 2021 року позивачу та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області було направлено нову довідку № 67 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за посадою, яку займав позивач перед звільненням з військової служби, для здійснення обчислення і перерахунку основного розміру пенсії.

Так, відповідно до довідки Управління СБУ в Закарпатській області № 67 від 17 лютого 2021 року про грошове забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року таке усього складає 16575,60 грн.

18 лютого 2021 року позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заяву про здійснення обчислення і перерахунку пенсії з 05 березня 2019 року на підставі оновленої довідки.

Відповідно до листа-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 03 березня 2021 року, підстав для перерахунку пенсії позивача не має, а довідку №67 від 17 лютого 2021 року повернуто до Управління СБУ в Закарпатській області.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що з набранням чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18, зокрема 05 березня 2019 року, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому саме у зв`язку з набранням законної сили вказаним рішенням суду позивач отримав право на перерахунок пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, а тому дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01 квітня 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 06 серпня 2020 року №11/967, наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби для перерахунку пенсій з урахуванням оновленого грошового забезпечення позивача є протиправними.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ визначено Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-XII статтею 63 якого встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.18 статті 43 Закону № 2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Згідно з ч.3 статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

П.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 встановлено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності 01 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

П.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб відповідно до частини 4 статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у первинній редакції постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

При цьому, пункт 2 вказаної Постанови передбачав поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії, а саме: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

П.6 зазначеної Постанови внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, пункт 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 викладено у такій редакції: під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Проте рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18, Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2019 року, серед іншого вказав на те, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб вказує на те, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Статтею 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року №2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Отже, із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 6 серпня 2019 року у справі № 160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року, а також у рішенні Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі №160/8324/19, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року.

Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затверджено Постановою Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, відповідно до пункту 4 якого заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ. При цьому перерахунок може бути здійснено після надходження до органу Пенсійного фонду довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій.

Вказане відповідає висновкам Верховного Суду, висловленим у постановах від 10 жовтня 2019 року у справі № 553/3619/16-а, від 15 липня 2020 року у справі №520/3360/19, від 02 грудня 2020 року справа № 338/1296/16-а.

Отже, право позивача на перерахунок пенсії з 05 березня 2019 року є беззаперечним, а передумовою для проведення перерахунку є оформлення довідки про розмір грошового забезпечення від 17 лютого 2021 року №67, виданої Управлінням СБУ в Закарпатській області, яка містить інформацію про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 за відповідною (аналогічною) посадою, яку обіймав позивач на день звільнення зі служби, та окрім посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, містить інформацію щодо надбавки за особливості проходження служби 44%, доплату за оперативно розшукову діяльність 5%, премію у розміру 10% (а.с.12 зворот).

Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Крім того, згідно з ч.2 статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта на не прийняття нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб після 05 березня 2019 року та не передбачення чинним законодавством індивідуального перерахунку пенсій військовослужбовцям за їхньою заявою та згідно з долученими довідками про розмір грошового забезпечення, як на підставу відмови у задоволенні заяви позивача.

Щодо покликання апелянта на втручання суду у дискреційні повноваження, то колегія суддів вважає такі необґрунтованими, з огляду на наступне.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може.

За приписами п.4 ч.2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію, суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.

Обрана судом форма захисту порушених прав у спірних правовідносинах не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

При цьому, колегія суддів враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Заперечення відповідача, що позивач не звертався із відповідною заявою, рішення про відмову не приймалось колегія суддів до уваги не приймає, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. Заява розглядалась за правилами Закону України Про звернення громадян і за результатами розгляду звернення позивачу надана письмова відповідь про відмову в перерахунку пенсії та зазначено, що довідка, надіслана уповноваженим органом повернута йому без розгляду. З відповіді відповідача чітко вбачається відмова у проведенні перерахунку пенсії.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що з набранням чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18, зокрема 05 березня 2019 року, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому саме у зв`язку з набранням законної сили вказаним рішенням суду позивач отримав право на перерахунок пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, а тому дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01 квітня 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 06 серпня 2020 року №11/967, наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби для перерахунку пенсій з урахуванням оновленого грошового забезпечення позивача є протиправними.

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не досліджено чи звертався позивач про перерахунок пенсії до відповідача та чи є рішення про відмову у здійсненні перерахунку, то колегія суддів вважає такі безпідставними та звертає увагу, що у матеріалах справи міститься лист Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 03 березня 2021 року №802/678/Ж-02/8-0700/21, в якому зазначається про повернення довідки від 17 лютого 2021 року №67, виданої Управління Служби безпеки України в Закарпатській області без виконання (а.с.14).

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком судом першої інстанції про те, що позивачем при зверненні до відповідача із заявою було порушено лише питання про перерахунок його пенсії з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення з 05 березня 2019 року відповідно до довідки від 06 серпня 2020 року, інші вимоги до відповідача позивачем не висувались, а відтак відповідач ще не відмовляв у їх задоволенні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог в частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційний суд залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 139, 229, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 260/1016/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді М. П. Кушнерик
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 20 вересня 2021 року.