Справа № 160/5076/20
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 160/5076/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року (суддя Озерянська С.І., м. Дніпро, повний текст рішення складено 25.09.2020 року) в справі №160/5076/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «НоваПей», про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про стягнення недоїмки, рішення про застосування штрафних санкцій,-

в с т а н о в и в:

12.05.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач ДПС), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.12.2019 року № , № , № , № , № , № ; визнати протиправною та скасувати вимогу №0- від 20.12.2019 року про сплату недоїмки в сумі 238879,08 грн.; визнати протиправним та скасувати рішення № від 20.12.2019 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 34015,61 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.04.2021 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «НоваПей» до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував, що за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року ФОП ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, із застосуванням ставки єдиного податку, встановленої для сплати єдиного податку платниками єдиного податку II групи (20% від мінімальної заробітної плати), та сплачував єдиний податок. Проведеною перевіркою дотримання ФОП ОСОБА_1 встановленого порядку ведення Книги обліку доходів, в порушення п.п. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 ПК України встановлено неналежне ведення книги доходів та витрат за 01.01.2016р. по 31.12.2018р., що виразилось у відсутності щоденного обліку доходів та витрат. Було встановлено отримання ОСОБА_1 доходу, що перевищував 1500000,00 грн. на рік. Згідно з вимогами п. 293.8. ст.293 ПК України, з 01.01.2017 року ФОП ОСОБА_1 повинен був перейти на сплату інших податків і зборів, відповідно дохід отриманий з 01.01.2017 року то 31.12.2017 року та повинен був оподатковуватись податками, які передбачені загальною системою оподаткування. Відповідно до наявної податкової інформації отриманої згідно до листів Державної фіскальної служби України від 16.11.2018 N« 35805/7/99-99-13-04-03-17 та від 22.11.2018 №36393/7/99-99-13-04-03-17, ФОП ОСОБА_1 протягом 2016-2018 років отримав грошові перекази через ТОВ «Пост Фінанс» за відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ «Нова пошта» на загальну суму 4815249,00 грн., у тому числі по періодам: 2016 рік 4686922,00грн., 2017 рік 5293894,00грн., 2018 рік 4834433,00грн. Апелянт вказує, що ФОП ОСОБА_1 з огляду на отримання річного доходу повинен був перейти на загальну систему оподаткування, про що повинен був подати відповідну заяву. Платники єдиного податкузобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених ПКУ у строки, зокрема, у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платника єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим, звітним кварталом, у якому відбулося таке перевищення. Відповідно до наявної податкової інформації ФОП ОСОБА_1 перевищено обсяг доходу, визначений п.291.4 ст.291України, для платників податку другої групи (1500000,00грн.) у 2016 році на 3371314,00 грн. Відповідно до норм п. 299.11 ст.299 ПК України ФОП ОСОБА_1 підлягав виключенню з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2017 року. В період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року ФОП ОСОБА_1 отримував дохід від неспеціалізованої оптової торгівлі, а саме торгівлі ліхтарями, батарейками, інвентарем для касаторів, акумуляторами, зарядними пристроями і т.д. За результатами перевірки, на підставі п. 299.11 ст.299 ПК України, ФОП ОСОБА_1 підлягає виключенню з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2017р., таким чином, ФОП ОСОБА_1 перебуває на загальній системі оподаткування з 01.01.2017 по 31.12.2018 року. Апелянтом вказано, що ФОП ОСОБА_1 до кінця перевірки не надано первинні документи, що підтверджують витрати, які враховані платником податків при обчисленні оподатковуваного доходу, первинні документи вважаються відсутніми, а витрати документально не підтвердженими, що не було взято до уваги судом першої інстанції. Відповідно до п. 167.1 ст.167 ПК України за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 зроблено розрахунок податку на доходи фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 на суму 1823098,86 грн., у тому числі по періодам: 2017 рік - 952900,92 грн. (5293894,00*18%); 2018 рік - 870197,94 грн. (4 834433,00*18%). ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 не сплачувались суми додатку на доходи фізичних осіб. Апелянт зазначав, що перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок в межах максимальної величини, встановлено порушення вимог Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», заниження у сумі 238879,08 грн. Платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

До суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про заміну позивача у справі з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на належного позивача - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 року № 893 ліквідуються як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, зокрема Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 року № 529 утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, у тому числі Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Згідно ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Встановлено, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області () перейняло на себе повноваження, зокрема щодо представництва у суді Головного управління ДПС у Дніпропетроській області (). Таким чином, суд вважає за можливе здійснити заміну відповідача у справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця. Підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Фізичні особи - підприємці, які зареєстровані протягом року в установленому законом порядку, або переходять на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, або перейшли із спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, подають податкову декларацію за результатами звітного року, в якому розпочата така діяльність або відбувся перехід на (перехід із) спрощену систему оподаткування, обліку та звітності. Висновки податкового органу про порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства та прийняття оскаржуваних рішень базуються на отриманій інформації про отримані позивачем грошові кошти через ТОВ «Пост Фінанс», які є доходом ФОП ОСОБА_1 . Висновки контролюючого органу щодо ненадання позивачем документів на письмові вимоги є необґрунтованими, оскільки позивачем були надані наявні у нього банківські виписки та книга обліку. Відсутність ряду документів зумовлене відсутністю факту їх складання, за відсутності здійснення видів господарської діяльності, якими позивач не займався, відсутності найманих працівників, відсутності факту перебування засновником, директором чи бухгалтером. Суд першої інстанції звернув увагу, що в акті перевірки від 28.11.2019 року контролюючим органом зазначено, що згідно з листом ДФС від 22.11.2018 року №36393/7/99-99-13-04-03-17 ОСОБА_1 користувався послугами ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «Пост Фінанс» та протягом 2016-2018 здійснював торгівлю шляхом поштових відправлень, отримані суми грошових переказів готівкою за відправлені посилки господарських та побутових товарів протягом 2015-2018 років: суму 4686922 грн. за 2016 рік, на суму 5293894 грн. за 2017 рік, на суму 4834433 грн. за 2018 рік. Та встановлено, що перевірок або звірок по взаємовідносинах позивача з ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «Пост Фінанс» за період 2016-2018 роки контролюючим органом зроблено не було. Не було встановлено на підставі банківських чи бухгалтерських документів факт отримання грошових коштів ОСОБА_1 суму 4686922 грн. за 2016 рік, на суму 5293894 грн. за 2017 рік, на суму 4834433 грн. за 2018 рік. Всі висновки податкового органу щодо порушення вимог чинного податкового законодавства були зроблені контролюючим органом враховуючи наявну податкову інформацію отриману згідно листів Державної фіскальної служби України від 16.11.2018 року та від 22.11.2018 року, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 отримав протягом 2016 2018 років грошові перекази через ТОВ «Пост Фінанс» за відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ «Нова пошта» на загальну суму 14815249 грн., у тому числі по періодам: 2016 рік 4686922 грн., 2017 рік 5293894 грн., 2018 рік 4834433 грн., однак дана інформація не підтверджена податковим органом жодним документом.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, якого припинено 25.01.2019 року. ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року перебував на спрощеній системі оподаткування (ІІ група).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця 25.01.2019 року.

Встановлено, що листом ДФС України від 22.11.2018 року за № 36393/7/99-99-13-04-03-17 повідомлено ГУ ДПС у Дніпропетровській області про необхідність опрацювання на предмет повноти декларування доходів і сплати податків наявну інформацію про суми отриманих платниками - фізичними особами через ТОВ «Пост Фінанс» грошових переказів за здійснені відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ «Нова Пошта» за 2015 - 2018 роки, у тому числі інформації щодо ОСОБА_1 та отримані ним суми грошових переказів готівкою за відправлені посилки протягом 2016 - 2018 років.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28.10.2019 року №1010-п та плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання за 2019 рік, було проведено планову документальну виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої 28.11.2019 року складено акт №13078/04-36-33-06/ НОМЕР_1 «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року». У висновках акту перевірки зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 п. 291.4 статті 291, пп. 298.2.3 п. 298.2 статті 298, п. 293.8 статті 298 ПК України, в частині завищення граничного розміру доходу визначеного для платників єдиного податку ІІ групи, в результаті чого донараховано єдиного податку в сумі 478038, 30 грн.за 2016 рік; п.44.1 статті 44, п. 177.2, пп. 177.4.4 п. 177.4 статті 177 ПК України в результаті чого занижено податок на дохожи фізичних осіб у розмірі 1 823098,86 грн.; пп. 1.2, п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ, пп. 163.1.1 п. 163.1 статті 163, пп.164.1.3 п. 164 статті 164, п. 177.2, п. 177.4 статті 177, розділу ІV ПК України, занижено військовий збір на суму у розмірі 151924, 91 грн.; п. 198.5, п. 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 2025655 грн.; п. 4 ч.1 ст. 4, п.1, ч.2, ст.6, п.2., ч.1 ст.8, ч.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пп.1, пп.2, п.5 р. 4 «Інструкції про Порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 в частині не нарахування єдиного соціального внеску у сумі 238879,08 грн.; п.63.3 статті 63 ПК України в частині неподання до контролюючих органів повної інформації щодо об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, за формою №20-ОПП; п.177.5 статті 177, пп.177.5.2 п. 177 статті 177, пп. 49.18.2 п. 49.18 статті 49, пп.49.18.5 п. 49.18 статті 49 ПК України в частині неподання декларації про майновий стан і доходи за І квартал 2017 року, 2017 та 2018 роки.

На підставі акту перевірки 23.12.2019 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було прийнято податкові повідомлення-рішення: № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 2532081,25 грн, з яких 2025655 грн. за податковими зобов`язаннями, 506416, 25 грн. за штрафними санкціями; № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 2278873,58 грн, з яких 21823098,86 грн. за податковими зобов`язаннями, 455774,72 грн. за штрафними санкціями; № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб на суму 597547,88 грн, з яких 478038,30 грн. за податковими зобов`язаннями, 119509,58 грн. за штрафними санкціями; № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 189906,14 грн, з яких 151924,91 грн. за податковими зобов`язаннями 37981, 23 грн., за штрафними санкціями; № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у сумі 170 грн. за платежем адмін. штрафи та інші санкції; № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у сумі 510 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування.

Також на підставі акту перевірки 20.12.2019 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 34015,61 грн.

20.12.2019 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було сформовано та направлено на адресу позивача податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- на суму 238879,08 грн.

Варто звернути увагу, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснило податкову перевірку ФОП ОСОБА_1 , податкові повідомлення-рішення, якими збільшено суми грошових зобов`язань та застосовано штрафні санкцій до ОСОБА_1 . Натомість рішенням № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, штраф застосовано до ФОП ОСОБА_1

ОСОБА_1 не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, рішенням про застосування санкцій, звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою. Рішенням Державної податкової служби України від 14.02.2020 року в частині оскарження вимоги про сплату боргу від 20.12.2019 року та рішення про застосування штрафних санкцій від 20.12.2019 року, скарга була залишена без розгляду.

18.03.2020 року Державною податковою службою України було прийнято рішення в частині оскарження податкових повідомлень-рішень, яким скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Доводи Головного управління ДПС у Дніпропетровській області грунтуються на тому, що ФОП ОСОБА_1 користувався послугами ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «Пост Фінанс» та протягом 2016-2018 років здійснював торгівлю шляхом поштових відправлень, ним отримані суми грошових переказів готівкою за відправлені посилки господарських та побутових товарів; протягом 2016-2018 років ФОП ОСОБА_1 отримував більший дохід ніж передбачено спрощеною групою оподаткування (1500000,00 грн.), тому повинен був перейти на загальну систему оподаткування, сплачувати більший податок на дохід фізичної особи, єдиний внесок на загальнообов`язкове пенсійне страхування, військовий збір.

Отже, як встановлено з матеріалів справи, листом від 22.11.2018 року за вих. № 36393/7/99-99-13-04-03-17 ДФС України скерувало на адресу ГУ ДФС у Дніпропетровській області лист щодо опрацювання на предмет повноти декларування доходів і сплати податків наявної інформації про суми отриманих платниками - фізичними особами через ТОВ «Пост Фінанс» грошових переказів за здійснені відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ «Нова Пошта», в додатку до якого вказано про наявну інформацію щодо ОСОБА_1 та отримані ним суми грошових переказів готівкою за відправлені посилки господарських та побутових товарів протягом 2015 - 2018 років.

Відповідачем було направлено ОСОБА_1 вимогу про надання документів: від 08.11.2019 року, яка отримана 08.11.2019 року, від 13.11.2019 року (повторна), яка отримана 14.11.2019 року, від 15.11.2019 року (повторна), яка направлена поштою та отримана 25.11.2019 року, від 18.11.2019 року (повторна), яка направлена поштою та отримана 25.11.2019 року, від 20.11.2019 року (повторна), яка направлена поштою та отримана 25.11.2019 року.

15.11.2019 року ОСОБА_1 на адресу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було надано відповідь на запит від 13.11.2019 року, який отримано 14.11.2019 року. ОСОБА_1 доводив до відома Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, що твердження про отримання ФОП ОСОБА_1 через ТОВ «Пост Фінанс» грошових переказів за здійснення відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ «Нова Пошта» є не підтвердженим та хибним, у доказ чого надав у паперовому вигляді оригінали банківських виписок за періоди: з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року, з 01.04.2017 року по 30.06.2017 року, з 01.07.2017 року по 30.09.2017 року, з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року, за перший квартал 2018 року, за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року. Вказував, що надати більш широкий перелік банківських документів не має можливості, оскільки всі рахунки як фізичної особи-підприємця в банківських установах закрито. Надавалась книга обліку доходів, а акти виконаних робіт, товарно-транспортні накладні, вантажно-митні декларації, міжнародні товарно-транспортні накладні, рахунки - фактури, інвойси, банківські документи щодо проведених розрахунків у валюті, договори, шляхові листи та акти списання не надаються, оскільки такі документи не складались.

До матеріалів справи долучено податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за 2016 рік, 2017 рік та 2018 рік. Задекларовано наступний обсяг доходу за звітний період: за 2016 рік на суму 1315608 грн.; за 2017 рік на суму 1258902 грн., за 2018 рік на суму 1042263 грн.

Позивачем долучено до матеріалів справи лист ТОВ «Пост Фінанс» від 23.01.2020 року, в якому зазначено, що ТОВ «Пост Фінанс» не укладано з ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем договору на переказ коштів у національній валюті та не надавало третім особам інформацію про отримані позивачем грошові перекази.

Долучено до матеріалів справи лист ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 545/7/04-97-03-06-11 від 25.02.2021 року в якому повідомляється, що слідчим у межах кримінального провадження № 0000002 для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального правопорушення 11 березня 2020 року було отримано ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні та зберігаються у посадових осіб ТОВ «Пост Фінанс». Згідно інформації наданої володільцем документів на вищевказану ухвалу суду, щодо отримання/відправлення ОСОБА_1 коштів через систему грошових переказів ТОВ «Пост Фінанс», останній отримав грошові кошти на загальну суму 2500276,00 грн. Слідчим в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000002, повторно звернуто з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні посадових осіб ТОВ «Пост Фінанс». Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року було надано дозвіл на отримання відомостей, що перебувають у володінні ТОВ «Пост Фінанс», відносно ФОП в тому числі ОСОБА_1 . Згідно проведеної виїмки, загальна сума отриманих грошових переказів ОСОБА_1 , через систему ТОВ «Пост Фінанс» склала 14808567 грн. На вказану ухвалу суду, листом ТОВ «НоваПей» (стара назва «Пост Фінанс») від 16.02.2021 №16-02/2021-23 було надано інформацію про отримані грошові перекази гр. ОСОБА_1 на загальну суму 2500276,00 грн. Для встановлення причин вищенаведених розбіжностей в сумах отриманих грошових переказів ОСОБА_1 , отримано додаткове повідомленні від працівників ТОВ «НоваПей» в якому зазначено, що при заповнені клієнтських касових документів ймовірно вказано П.І.Б. ОСОБА_1 з різними технічними помилками, що надає ускладнення в ідентифікації отримувача та виникненні таких розбіжностей.

До справи долучено лист № 24-02/2021-95 від 24.02.2021 року, яким ТОВ «НоваПей» (стара назва «Пост Фінанс») повідомляє, що товариством були надані послуги з видачі грошових коштів за контактним номером телефону, грошові кошти отримувались особою, яка називалась ОСОБА_1 , в період 01.01.2016 року по 31.01.2019 року, загальна кількість операцій 12643, на суму 14808567,00 грн.

Згідно листа № 16-02/2021-23 від 16.02.2021 року ТОВ «НоваПей» повідомляє СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що у період з 01.01.2015 року до 16.06.2020 року ОСОБА_1 отримано 1970 переказів, на суму 2500276,00 грн.

29.04.2021 року до суду від ТОВ «НоваПей» надійшли пояснення, згідно яких, товариством були надані послуги з видачі грошових коштів фізичній особі ОСОБА_1 , саме фізичній особі а не фізичній особі-підприємцю, у період з 01.01.2016 року по 31.01.2019 року. Грошові кошти в сумі 14808567,00 грн. отримувались фізичною особою ОСОБА_1 , ідентифікатором отримання грошових коштів є номер мобільного телефону а не прізвище отримувача.

Представник позивача письмовими поясненними вказує, що ТОВ «НоваПей» не мало взаємовідносин з ОСОБА_1 , оскільки для видачі коштів фізичній особі-підприємцю, між товариством та клієнтом для отримання коштів має бути укладено відповідний договір на переказ коштів. Договір між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «НоваПей» на переказ коштів не укладався. Ставить під сумнів отриману від ТОВ «НоваПей» інформацію щодо отримання коштів саме фізичною особою-підприємцем а не іншими фізичними особами та особами з подібним прізвищем. Головним ідентифікатором особи, що отримувала кошти є номер мобільного телефону, який не співпадає згідно номеру мобільного телефону ОСОБА_1 .

Згідно ухвали Жовтневого районного суду від 11.03.2020 року справа № 201/2368/20, провадження 1-кс/201/1008/2020, суд у стверджувальній формі, як перевірена обставина, вказує, що ФОП ОСОБА_1 здійснює відправку замовленого товару через поштового оператора ТОВ «Нова пошта», відправлений товар покупець отримує після огляду на наявність дефектів у відділенні «Нової Пошти» та сплати грошових коштів через платіжну систему «Forpost», платіжною організацією якої є ТОВ «Пост Фінанс». Протягом 2016-2018 року ФОП ОСОБА_1 отримав грошові перекази через ТОВ «Пост фінанси» за відправлення поштових вантажів (за продаж товару) із залученням поштового оператора ТОВ «Нова Пошта» на загальну суму 14815249 грн., що призвело до отримання останнім доходів понад допустимий ліміт для ІІ групи платників єдиного податку, та, в порушення вимог Податкового кодексу України шляхом приховування об`єкту оподаткування, не вчинив дій для переходу на загальну систему оподаткування, що призвело до фактичного ненадходження коштів до державного бюджету.

Згідно ухвали Жовтневого районного суду від 16.12.2020 року у справі № 201/11869/20 провадження 1-кс/201/4359/2020, у ході досудового розслідування проведено тимчасовий доступ до речей і документів, що містять банківську таємницю по розрахункових рахунках ФОП ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявні роздруківки щодо отримання ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) коштів від третіх осіб шляхом переказу «Експрес» з зазначенням дати переказу та суми.

Згідно ч. 1 ст. 72, ч. 1, 2 ст. 73, ст. 75 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Більшість долучених до справи доказів не були оцінені судом першої інстанції. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області вказано, що більшість листів, що підтверджують отримання позивачем коштів шляхом перерахування через ТОВ «НоваПей», роздруківки, ухвали судів, не існували на момент розгляду позову судом першої інстанції. Докази в обґрунтування позиції податкового органу, з`явились після подання апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Згідно роз`яснення Міністерства юстиції України від 14.01.2011 року «Про статус фізичної особи підприємця», статус фізичної особи - підприємця - це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. При цьому, юридичний статус «фізична особа підприємець» сам по собі не впливає і ніяким чином не обмежує будь-які правомочності особи, які випливають з її цивільної право-, та дієздатності. Саме у господарських відносинах фізичні особи - підприємці приймають участь перш за все як підприємці, а не як фізичні особи, та лише на підставі їх реєстрації і внесення відомостей про них до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців.

Суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1 здійснювався продаж товарів через мережу інтернет шляхом направлення їх покупцям чи замовникам за допомогою поштового оператора ТОВ «Нова пошта», оплату за отриманий направлений товар отримував ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів через ТОВ «НоваПей», кошти отримує від ТОВ «НоваПей». Здійснення операцій з продажу товарів та отримання коштів здійснювалось фізичною особою, яка у випадку позивача, мала статус підприємця. Статус фізичної особи-підприємця має значення для відносин з іншими суб`єктами господарювання, для ліцензування своєї діяльності, для отримання дозволів та для сплати податків і зборів. Статус фізичної особи чи фізичної особи підприємця для отримання коштів від платіжного оператора чи товариства, що здійснює безготівковий прийом коштів та їх готівкову видачу, має значення, оскільки є різним оподаткування. Отримуючи кошти як дохід, фізична особа має обов`язок сплатити податок на дохід фізичної особи, отримуючи кошти як фізична особа підприємець, у особи виникає обов`язок сплатити зовсім інші платежі, податки, саме як фізична особа підприємець. Тобто має значення статус особи, яка отримувала кошти.

Згідно п. 83.1 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Документальна перевірка вимагає дослідження документів, на підставі яких встановлюються податкові правопорушення.

Суд звертає увагу, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області при проведенні перевірки та виносячи оскаржувані повідомлення-рішення, не встановило хто отримував кошти від ТОВ «Пост Фінанс» (ТОВ «НоваПей»), у разі їх отримання ОСОБА_1 , слід казати про оплату чи не оплату податку на дохід фізичної особи, у разі їх отримання фізичною особою-підприємцем, варто вказувати на перехід чи не перехід цієї особи підприємця від спрощеної системи оподаткування до загальної системи оподаткування, сплату податку на дохід та податку на додану вартість, єдиного внеску та військового збору, і це у випадку, коли отримані кошти є чистим доходом особи.

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Відповідно до п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують зміну майнового стану платника податків та зміну показників податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити дійсність вчинення тієї чи іншої бухгалтерської операції.

Згідно пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Згідно пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, ст. 135 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років). Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Отже, об`єктом оподаткування є прибуток. Сума отриманого за рік прибутку впливає на статус платника податків щодо віднесення його до основної групи оподаткування чи спрощеної групи з сталою сумою податку на прибуток. Більше того, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці.

Згідно п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно п. 164.1, п. 164.2, п. 164.4 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу. Під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.

Згідно пунктів 177.1 177.4 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг). Не включаються до доходу фізичної особи - підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. До переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг. Не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Податковий орган вказує, що протягом 2016 2018 років, ФОП ОСОБА_1 отримав дохід у суму 14815249,00 грн., зокрема дохід у 2017 році 5293894,00 грн., у 2018 році 4834433,00 грн. Проте, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, що є різницею між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не доводить, що кошти, які отримані ОСОБА_1 від ТОВ «НоваПей» є чистим оподатковуваним доходом, з урахуванням прибутку і з відрахуванням видатків, пов`язаних з господарською діяльністю. Більше того, не встановлено, що кошти отримані від ТОВ «НоваПей» є коштами прибутку ФОП ОСОБА_1 чи ОСОБА_1 , є доходом та власністю.

Згідно п. 292.1 ст. 292 ПК України доходом платника єдиного податку є: для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Згідно п. 177.5, п. 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи. Фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Згідно п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно п. 181.1 ст. 181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Згідно п. 291.2, п. 291.4 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Згідно п. 293. 1 ст. 293, п. 298.2 ст. 298 ПК України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

У відповідності до п. 296.1 ст.296 ПК України платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту. Платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області документально не підтверджує суми грошових переказів, отримані ОСОБА_1 .. Однак ці суми не є доходом ОСОБА_1 і взагалі не встановлено чи є ці суми доходом іншої особи, отримання їх позивачем для передачі іншим особам. Свої твердження, податковий орган підтверджує відповідними роздруківками про рух коштів.

Отже, у разі отримання фізичною-особою підприємцем доходу, більшого ніж 150000 грн. на рік, він повинен перейти на загальну систему оподаткування, до нього не застосовуються правила оподаткування єдиним податком, визначені ст. 293 та ст. 298 ПК України. За не перехід фізичної особи підприємця від спрощеної системи оподаткування до загальної, передбачена штрафна санкція.

У зв`язку з не встановленням чистого оподаткованого доходу для ФОП ОСОБА_1 за 2017 2018 роки, не варто вираховувати податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування. ФОП ОСОБА_1 перебуваючи на спрощеній системі оподаткування та сплачуючи єдиний податок, здійснював декларування свого доходу, який не перевищував 1500000 грн. на рік, не встановлено отримання річного доходу більше встановленого податкового максимуму.

З суми річного доходу, фізична особа-підприємець, перебуваючи на загальній системі оподаткування та отримуючи прибуток більше 150000,00 грн. за рік, повинен нараховувати та сплачувати військовий збір. Об`єктом оподаткування військовим збором є дохід, ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування.

У зв`язку з перебуванням на спрощеній системі оподаткування та у разі встановлення невірності такого перебування, необхідності переходу на загальну систему оподаткування, слід казати про необхідність подання річної декларації про доходи, ФОП ОСОБА_1 повинен був подавати податкову декларацію за результатами календарного року з іншими, більшими показниками оподаткування та річного доходу ніж подавав.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній станом на 02.04.2014 року) платниками єдиного внеску є роботодавці - фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

ФОП ОСОБА_1 був фізичною особою-підприємцем, перебував на спрощеній системі оподаткування, отже не був платником єдиного внеску. У разі необхідності сплати ОСОБА_1 єдиного внеску з суми отриманого прибутку фізичної особи, слід встановити несплату такого внеску.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 4, ч. 5 ст. 7, п. 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується, для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім`ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати. Єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Єдиний внесок нараховується для фізичних осіб підприємців відповідно до суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. Єдиний внесок для фізичної особи-підприємця нараховується виходячи з суми доходу та сплаченого податку на цей дохід.

Згідно п. 54.3 ст. 54 КАС України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виносячи оскаржувані податкові повідомлення-рішення вчинило необачність, оскільки перевірку проведено щодо ФОП ОСОБА_1 , висновки перевірки стосуються позивача зі статусом фізичної особи-підприємця, проте, рішення винесено щодо фізичної особи. Проте, передбачено, що контролюючий орган самостійно визначає суму грошових зобов`язань у разі якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, та у разі за результатами даних перевірок діяльності платника податків. Тобто для нарахування податкових зобов`язань має значення встановлення платника податків. Неможливо здійснити податкову перевірку щодо однієї особи та визначити податкові зобов`язання для іншої особи.

В матеріалах справи є докази порушення 11.01.2020 року кримінального провадження № 0000002 за ознаками ч. 2 ст. 212 КК України за результатами перевірки, оформленої актом № 13078/04-36-33-06/ НОМЕР_1 від 28.11.2019 року стосовно ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що вище вказані обставини мають бути встановлені в межах кримінального провадження, оскільки відповідачем не надано обґрунтування прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій, фактично, не встановлено особу (фізичну чи ФОП), якою здійснювалась діяльність, яка стала підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій, що є головним питанням.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесених податкових повідомлень-рішень та рішення.

Відповідно до п. 4.1 ст. 4 ПК України, податкове законодавство ґрунтується на принципах рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

19.01.2021 року до суду надійшла заява представника Вишнивецького Р.Ю. про вирішення питання про розподіл судових витрат, слід компенсувати позивачу витрати на правову допомогу.

Заявою від 19.05.2021 року представник ОСОБА_1 повторно просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат у частині витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно частин 1 3 ст. 132, частин 1 5 ст. 134 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У якості доказу понесених витрат на правничу допомогу, отриману від адвоката Кумченка В.Ю., надано договір про надання правової допомоги від 14.01.2021 року № 14-01-21/01, укладений між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Лорендж», рахунок-фактуру, відповідно до якого, адвокатським об`єднанням надано послуги з розроблення ефективної стратегії судового захисту, на що витрачено 4 години, вартість визначена у 1000,00 грн., підготовки та подання до суду відзиву, на що витрачено 8 годин, вартість визначена 7200,00 грн., участь адвоката в судових засідання, витрачено 2 години, вартість визначено 800,00 грн., надання консультацій в електронному вигляді за допомогою телефонного зв`язку з приводу захисту прав та інтересів клієнта, на що витрачено 3 години, вартість визначено 1000,00 грн.

Також у якості доказів понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надано квитанцію нас уму 10000,00 грн. та прибутковий касовий ордер № 14/21 від 14.01.2021 року на суму 10000,00 грн.

Нормами КАС України визначено, що витратами на професійну правничу допомогу є витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати понесені стороною як оплата на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оплата за підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, оплата вартості послуг помічника адвоката, сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Кумченко В.Ю. приймав участь у судовому засіданні 08.04.2021 року, яке тривало 25 хвилин. Участь у судовому засіданні адвоката оцінено у 800,00 грн., на що передбачено витрату часу 2 години, проте такі витрати є перебільшеними та визначались ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням до розгляду апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що адвокатом Кумченко В.Ю. подано до суду відзив на апеляційну скаргу, який не є обов`язковим та в якому не наведено нові докази. Встановлено, що адвокат надавав до суду пояснення та нові докази у письмовій формі.

Нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином.

Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії», відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. «Суд висловлює сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах». Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не обґрунтовано розмір витрат на правову допомогу у сумі 10000,00 грн. Суму винагороди за надані правові послуги, ОСОБА_1 та адвокатом було узгоджено 14.01.2021 року, до розгляду справи у суді апеляційної інстанції, до того як було відомо об`єм необхідних послуг з правової допомоги.

Суд апеляційної інстанції враховує, що адвокатом було надано послугу з правничої допомоги, а саме, підготовка процесуальних документів, відзиву, та з урахуванням співмірності, об`єму роботи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 , витрати у розмірі 5000,00 грн.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині мотивів задоволення позовних вимог, в решті рішення залишити без змін. Керуючись ст. 242, ст. 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Здійснити заміну відповідача у справі з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на Головне управління ДПС у Дніпропетровській області ().

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року в справі №160/5076/20 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови, в решті залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правову допомогу, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова