Справа № 520/7084/21
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

21 вересня 2021 р. Справа № 520/7084/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Акерман Олег Матвійович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та не виплати пенсії з 07.10.2009 року по 17.04.2017 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати розмір пенсії, виплатити пенсію за вислугу років, як працівнику МВС, ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 року по 17.04.2017 року з компенсацією втрати частини доходів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року зокрема відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться в письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

У період з 05.07.2021 по 30.07.2021 (включно) головуючій по справі перебував у відпустці.

Ухвалою від 28.08.2021 здійснено перехід до стадії підготовчого провадження у порядку загального позовного провадження по справі №520/7084/21 та призначено підготовче засідання по справі №520/7084/21 на 21.09.2021 року о 09:10 год..

У підготовче засідання учасники справи не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Однак, в прохальній частині позову міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без участі позивача та представника останнього.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 4 КАС України ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути питання про залишення позовної заяви без розгляду у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Вирішуючи питання про можливість залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.

Так, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у перерахунку та виплати пенсії з 07.10.2009 по 17.04.2017.

Відповідачем 09.06.2021 року до суду надано відзив на позовну заяву, у якому він проти задоволення позовних вимог заперечує, послається на відсутність між Україною та Державною Ізраїль ратифікованого Верховною радою України міжнародного договору, яким би були врегульовані відносини із виплати пенсій, призначених в Україні пенсіонерам, які виїхали на постійне місце проживання у Державу Ізраїль.

Зазначає також, що позивачем пропущено строки звернення до суду та наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Так, в силу ч.5 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Як свідчать матеріали справи, 22.09.2017 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, як працівнику МВС з 07.10.2009 у розмірах відповідно до чинного пенсійного законодавства України, як не працюючому пенсіонеру.

Судовим розглядом встановлено, що листом від 06.10.2017 №1919/Ш-14 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повідомлено позивача, що між Україною та Ізраїлем немає будь-якого міжнародного договору щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців.

Не погоджуючись з наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відповіддю позивач звернувся до суду з позовом.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 у справі № 638/15911/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 - протиправними.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 18.04.2017 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії з 07.10.2009 року по 17.04.2017 року - залишено без розгляду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом 30 днів з дня набрання постанови законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбаченого частиною 1 статті 267 КАС України.

Судовим розглядом встановлено, що позивач скористався своїм правом на апеляційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 у справі №638/15911/17, проте ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.01.2018 по справі № 638/15911/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто без розгляду скаржнику та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2018 по справі № 638/15911/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 по 17.04.2017, Дзержинський районний суд м. Харкова у рішенні від 06.12.2017 прийшов до висновку, що права позивача підлягають захисту в межах шестимісячного строку, тобто з 18.04.2017, який відліковується від первинного звернення позивача до суду з 18.10.2017.

Як вбачаться з КП ДСС, ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) 17.01.2020 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФ України у Харківській області щодо не поновлення виплати пенсії за вислугу років, як працівнику МВС, ОСОБА_1 з 07.10.2009 по 17.04.2017;

- зобов`язати ГУ ПФ України у Харківській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за вислугу років, як працівнику МВС, ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 з урахуванням виплачених коштів, компенсації втрати частини доходів, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат в розмірах відповідно до пенсійного законодавства України, як не працюючому пенсіонеру, та виплачувати на банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк»;

- зобов`язати ГУ ПФ України у Харківській області надати звіт про виконання постанови після набрання нею законної сили.

Як зазначено, у вищевказаній ухвалі суду, ОСОБА_1 був змушений вдруге звернутися до суду з позовом про перерахунок та поновлення виплати пенсії за вислугу років, як працівнику МВС починаючи з 07.10.2009 з урахуванням виплачених коштів, компенсації втрати частини доходів, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат в розмірах відповідно до пенсійного законодавства України, як не працюючому пенсіонеру, та виплачувати на банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року по справі №520/675/2020 залишено без змін.

У свою чергу, позивач вважаючи протиправну бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та не виплати пенсії з 07.10.2009 по 17.04.2017, із застосуванням системи "Електронний суд" звернувся 23.04.2021 через свого представника до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі по тексту - Закон України №1058-ІV) щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону України №1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

За змістом зазначеного рішення, оспорюваними нормами Закону України №1058-IV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 07.10.2009 порядок виплати пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регулюється нормами Закону України №1058-IV з урахуванням рішення Конституційного Суду України щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Отже, з дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України №1058-ІV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплату якої було припинено на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу пенсійні органи мають відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Суд зазначає, що позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання, про що вказано у Рішенні Конституційного Суду України № 25-рп/2009, яке є безумовною підставою для поновлення виплати призначеної пенсії позивачу як особі, яка проживає за межами України.

При цьому, суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Так, відповідно до частини 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд наголошує, що поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Отже, наявність обов`язку у відповідача відновити/перерахувати виплату пенсії не позбавляє позивача необхідності дотримання процесуальних строків щодо захисту свого права. Після прийняття та опублікування Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009 та не відновлення виплати пенсії позивачу, останній повинен був дізнатися про порушення свого права, а відтак і розпочався відлік строку звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №426/7157/16-а.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 у справі №638/15911/17, не погодившись з рішенням відповідача про відсутність законних підстав для поновлення пенсії позивачу, оформленого листом від 06.10.2017 вих.№1919/Ш-14, позивач первинно подав позов до суду 17.10.2017. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії з 07.10.2009 по 17.04.2017 - залишено без розгляду.

На підставі частини 4 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України позивач повторно звернувся до Харківського окружного адміністративного суду та як на підставу усунення недоліків позовної заяви, яка в частині залишена без розгляду рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 у справі №638/15911/17, посилається на правову позицію викладену у Постанові Верховного Суду у справі №646/6250/17, в якій суд дійшов висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звертався із аналогічними позовними вимогами до Дзержинського районного суду м. Харкова, Харківського окружного адміністративного суду вже за межами шестимісячного строку у період з 07.10.2009 по 17.04.2017, передбаченого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року).

При цьому, нових та/або додаткових підстав для поновлення строку звернення до суду, які б можна було вважати поважними, позивачем не наведено.

З огляду на той факт, що позивач звернувся з позовною заявою вперше 17.10.2017 та не навів поважних причин пропуску строку звернення до суду, суд вважає, що права позивача підлягають захисту в межах шестимісячного строку, тобто з 18.04.2017, який відліковується від первинного звернення позивача до суду з 17.10.2017, тому вимоги щодо перерахунку розміру та виплати пенсії позивачу з 07.10.2009 по 17.04.2017 заявлені з пропуском строків звернення до суду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки, матеріали справи не містять нових доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись положеннями ст.ст.5, 123, 229, 240, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Копії ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст ухвали складено та підписано 21.09.2021.

Суддя Супрун Ю.О.