Справа № 380/2446/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/2446/21 пров. № А/857/12957/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Запотічного І.І., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року (ухвалене головуючим суддею Лунь З.І. у м. Львові) у справі № 380/2446/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просила:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV з 13.01.2021, враховуючи показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки;

зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу з 13.01.2021 пенсію за віком згідно із Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії - 2018рік, 2019рік, 2020рік.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058-IV), при цьому зазначила, що на час звернення вона отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі - Закон 3723-ХІІ). Позивачка вважає, що відповідач, при визначенні заробітної плати, з якої обчислено розмір пенсії за віком протиправно застосував показник середньої заробітної плати в Україні 4888, 83 грн, який використовується для перерахунку пенсій, які вже були раніше призначені відповідно до норми Закону 1058. На думку позивачки, відповідач повинен був застосувати показник середньої заробітної плати за 2018, 2019, 2020, тобто роки, що передують року звернення за призначення пенсії за віком відповідно до Закону 1058-IV. Позивачка вважає, що відповідач протиправно застосував норми Закону 1058-IV, які стосуються переведення з одного виду пенсії на інший в межах Закону 1058-IV, а норму, що стосується призначення пенсії вперше відповідно до Закону 1058-IV.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що у цій справі звернення позивача із заявою до пенсійного органу відбулось у 2021 році, відтак відповідач правомірно застосував приписи Закону 1058-ІV із врахуванням внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII змін, що регулюють порядок переведення пенсій, призначених за іншими законами, на пенсії на умовах цього Закону, в частині застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржила позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти в нове, яким позов задовольнити повністю.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що вона вперше звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону 1058-ІV 13.01.2021, то при розрахунку заробітної плати для обчислення її пенсії необхідно застосовувати середню заробітну плату в Україні за 2018 2020 роки.

Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 з квітня 2009 отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується протоколом 193492 від 28.04.2009.

13.01.2021 позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

18.01.2021 відповідач прийняв рішення № 92 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 15.02.2021 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що пенсію їй нараховано відповідно до Закону 1058 з урахуванням страхового стажу 46 років 11 місяців 28 днів. При цьому середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії (з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015,2016 (3764, 40 грн), збільшеного на коефіцієнти 1,17, та 1,11, який становить 4888,83грн) складає 15477, 16 грн Загальний розмір пенсії ОСОБА_1 за віком за нормами Закону 1058-IV складає 7433, 26 грн з 13.01.2021.

Позивач вважаючи протиправними дії відповідача щодо розрахунку пенсійної виплати, здійсненого з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016, а не показника за 2018, 2019, 2020, які передують року звернення за призначенням пенсії, звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону 3723-XIІ на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналізуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачу вперше було призначено пенсію відповідно до Закону 3723-XIІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, за Законом України «Про державну службу» позивачу призначалась пенсія в процентному відношенні до відповідних сум заробітної плати без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески.

При цьому, за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач 13.01.2021 звернулась вперше.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що застосування в спірних правовідносинах норм ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.07.2018 у справі № 565/645/17, від 23.10.2018 у справі № 317/4184/16, від 31.05.2019 у справі № 344/7053/17, від 17.01.2020 у справі № 591/5266/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, застосування при розрахунку ОСОБА_1 пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за її заявою від 13.01.2021 показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2014-2016 роки є безпідставним, оскільки такий показник мав бути врахований за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії у 2021 році, тобто за 2018-2019 роки.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Щодо покликання відповідача та застосування судом першої інстанції положення пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV , як на підставу відсутності правової можливості для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV , особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до Законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Таким чином, переведення (призначення) пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» може бути здійснене в автоматичному порядку, визначеному пунктом 4-7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», коли розмір пенсії, розрахований за нормами цього Закону, є більшим, ніж розмір пенсії, отримуваної за іншим законом. У свою чергу, переведення (призначення) пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» може бути здійснене також і власне за вибором пенсіонера.

Отже, виходячи з аналізу викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки позивач звернулась із заявою про призначення пенсії за віком 13.01.2021 вперше, то пенсію останньої слід нараховувати із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки, починаючи з 13.01.2021, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане вище, витрати понесені позивачем під час розгляду справи, а саме судовий збір сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягають стягненню за рахунок відповідача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн (квитанція № 87 від 22.02.2021) та за подання апеляційної скарги у розмірі 1362 грн (квитанція № ПН1255329 від 18.06.2021).

З урахуванням тієї обставини, що судом апеляційної інстанції було скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове про задоволення адміністративного позову, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати необхідно присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 2270 грн.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року у справі № 380/2446/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV з 13 січня 2021 року, врахувати показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 13 січня 2021 року пенсію за віком згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії - 2018рік, 2019рік, 2020рік.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 код ЄДРПОУ - 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень понесених судових витрат у вигляді судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. І. Запотічний
Р. М. Шавель