Справа № 280/5738/21
Суддя: Ігор САДОВИЙ
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року Справа № 280/5738/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Приватного малого підприємства «Фірма «Демаркет Б-ХХ» (69081, м. Запоріжжя, вул. 8 БЕРЕЗНЯ, буд.190, )

до: Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.166, )

про: визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного малого підприємства «Фірма «Демаркет Б-ХХ» (далі позивач, ПМП «ФІРМА «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, контролюючий орган), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії посадових осіб відповідача щодо безпідставного проведення не виїзної перевірки позивача за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8-го Березня, буд.190, з 28.04.2021 тривалістю 10 діб, результати якої оформлено у вигляді Акту про результати фактичної перевірки з питань здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при виробництві, обліку, обігу, зберіганні та транспортуванні пального; виявлення порушень у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів від 11.05.2021 №3359/08/01/09/13634054;

- скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №2 від 18.06.2021 відповідача, яким повідомлено позивача, що на підставі акта перевірки від 11.05.2021 №3359/08/01/09/13634054, встановлено порушення п.6.3. ст.63 Податкового кодексу України. На підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 та п.117.1 ст.117 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 1020 грн;

- скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №2 від 18.06.2021 відповідача, яким повідомлено позивача, що на підставі акта перевірки від 11.05.2021 №3359/08/01/09/13634054, з урахуванням розгляду заперечень від 15.06.2021 №36534/6/08-01-09-01-07, встановлено порушення п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230, п.12 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України. На підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 та п.128-1.1 ст.128-1 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 420000 грн;

- скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №2 від 18.06.2021 відповідача, яким повідомлено позивача, що на підставі акта перевірки від 11.05.2021 №3359/08/01/09/13634054, з урахуванням розгляду заперечень від 15.06.2021 №36534/6/08-01-09-01-07, встановлено порушення п.п.230.1.3 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України. На підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 та п.128-1.3 ст.128-1 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 401000 грн.

Ухвалою суду від 09.07.2021 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 22.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №280/5738/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві від 01.07.2021 (вх.№38284 від 07.07.2021). З позиції позивача, відомості зазначені в акті про результати фактичної перевірки від 11.05.2021 №3359/08/01/09/13634054, які стали підставою для застосування штрафних санкцій, не відповідають дійсності та не досліджені в повному обсязі, оскільки замість фактичної перевірки відповідачем без наявних на це правових підстав було проведено документальну позапланову не виїзну перевірку. Позивач не погоджуючись з висновками відповідача, що наведені в Акті перевірки, зазначив, що відповідачем в Акті перевірки незаконно зазначений період (кількість днів) коли мали подаватись щоденні довідки, а саме не вирахувано вихідні та святкові дні та дні коли акцизний склад не працював, також зазначає, що наведена в акті перевірки кількість резервуарів, які мають бути обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками є тільки припущенням посадових осіб-контролерів, з огляду на те, що посадовими особами контролюючого органу не було перевірено, чи зберігаються в ємностях, що наведені в акті перевірки підакцизні товари. Крім того зауважив, що на акцизному складі який зареєстрований позивачем здійснюється виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки. Враховуючи те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення не відповідають нормам податкового законодавства, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Заперечення проти позовних вимог викладено у відзиві на позовну заяву від 10.08.2021 (вх.№46196 від 12.08.2021). Зокрема зазначено, що фахівцями податкового органу дотримано всіх вимог ст. 81 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями) (далі ПК України), що підтверджує повне право на проведення фактичної перевірки, та обов`язок платника щодо надання документів, пов`язаних з предметом перевірки, таким чином, правомірність дій посадових осіб контролюючого органу, щодо реалізації наказу про проведення фактичної перевірки та проведення самої перевірки підтверджено фактичним обставинами та документальними доказами. Мотивуючи правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідачем зауважено, що станом на 07.05.2021, відповідно до наявних даних, позивачем в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників по акцизному складу (уніфікований номер - №1000506) не зареєстровано витратоміри (в т.ч. насоси) в кількості 3 одиниці та рівнеміри на резервуари в кількості 18 одиниць, в яких зберігається підакцизна група товарів, чим порушено вимоги пп.230.1.2 п. 230.1 ст. 230 п. 12 п.р. 5 розділу XX ПК України. Також зазначено, що позивачем не надавались довідки про фактичні залишки пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці та про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці на початок та кінець звітної доби на акцизному складі (уніфікований номер - №1000506), за період з 01.01.2020 по 06.05.2021 (включно), чим порушено вимоги пп.230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України. Зазначено, що позивачем не поставлено на облік 1 одиницю автотранспорту, що використовується в господарській діяльності (згідно наданих договорів оренди та права власності), чим порушено вимоги п.63.3 ст. 63 ПК України. Також відповідачем наголошено, що після допуску до перевірки заступнику директора ПМП «ФІРМА «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» ОСОБА_1 вручено лист для надання посадовими особами підприємства документів та вмотивованих пояснень, про отримання якого він розписався особисто. З наведеного вище вказано, що при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Не погодившись з доводами відповідача викладеними у відзиві позивач подав до суду відповідь на відзив від 18.08.2021 (вх.№48010 від 25.08.2021) в якій зазначив, що у відзиві на позовну заяву відповідач не наводить жодних аргументів та доказів того, що за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності було проведено фактичну перевірку, а висновки щодо виявлених порушень, що наведені в Акті перевірки, зроблені виключно на підставі отриманих від платника податків документів та є необґрунтованими. Крім того вказав, що відповідачем не надано жодних доказів того, що в ємностях які перебувають на балансі у позивача зберігалися під час проведення перевірки та/або за період проведення перевірки, товари підакцизної групи (паливо). В зв`язку з чим просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Приватне мале підприємство «ФІРМА «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» () зареєстроване в якості юридичної особи за місцезнаходженням : 69081, м. Запоріжжя, вул. 8 БЕРЕЗНЯ, буд. 190.

Відповідно до Єдиного ліцензійного реєстру ПМП «ФІРМА «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» має ліцензію на право оптової торгівлі пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним №00317, яка дійсна з 15.08.2019 по 15.08.2024.

Згідно даних ІС «Податковий блок» ПМП «ФІРМА «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» 20.06.2019 зареєстровано акцизний склад за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8 БЕРЕЗНЯ, буд. 190 (ОПТОВИЙ СКЛАД АТ - уніфікований номер акцизного складу 1000506).

Відповідно до наказу відповідача від 28.04.2021 №1132-П та направлень від 28.04.2021 №1841, №1842, на підставі пп.191.1.14. пп. 191.1.16 п.191.1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фахівцями Головного управління ДПС у Запорізькій області проводилась фактична перевірка об`єкта господарювання ПМП «ФІРМА «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» за адресою: 69081, м. Запоріжжя, вул. 8 БЕРЕЗНЯ, буд.190 за період діяльності з 02.11.2019 по день закінчення фактичної перевірки (т.1, а.с.6).

Перед початком перевірки заступнику директора ПМП «ФІРМА «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» ОСОБА_1 пред`явлено службові посвідчення, направлення від 28.04.2021 №1841, №1842 та наказ від 28.04.2021 №1132-П «Про проведення фактичної перевірки» про що свідчить підпис останнього у відповідних графах вказаних направлень (т.1, а.с.7).

Також заступником директора ПМП «ФІРМА «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» Назаренком В.І. надано письмові пояснення від 29.04.2021 відповідно до яких на момент проведення перевірки зафіксувати залишки підакцизних товарів немає можливості у зв`язку з відсутністю відповідальних осіб (т.1, а.с.9).

Крім того, під час проведення фактичної перевірки ОСОБА_1 вручено запит про надання документів для перевірки та запрошення від 29.04.2021 для ознайомлення та підписання матеріалів, надання вмотивованих пояснень, що стосуються предмета перевірки (т.1, а.с.8).

В ході проведення перевірки встановлені порушення вимог:

- пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 ПК України, в частині не надання щоденних Довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуски) та залишків пального що знаходяться на акцизному складі (уніфікований номер - №1000506) в тарі, балонах, упаковці за період з 01.01.2020 по 06.05.2021 (включно);

- пп.230.1.2 п.230.1 ст.230, п. 12 п.р. 5 розділу XX ПК України в частині не обладнання витратомірами-лічильниками та рівнемірами- лічильниками та їх не реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарах в загальній кількості 21 одиниця;

- п.85.2 ст.85 ПК України;

- п.63.3 ст. 63 ПК України;.

За результатами фактичної перевірки складено акт, який зареєстровано 11.05.2021 за №3359/08/01/09/ НОМЕР_1 (т.1, а.с. 10-15).

У зв`язку з неявкою позивача на складання та підписання акту фактичної перевірки, вказаний Акт направлено позивачу супровідним листом №28010/6/08-01-09-01-15 від 12.05.2021, у якому також повідомлено про необхідність з`явитись до ГУ ДПС у Запорізькій області для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Лист направлено контролюючим органом 12.05.2021 на податкову адресу позивача засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення, який отримано позивачем 19.05.2021(т.2, а.с. 67 зворотній бік).

Не погодившись з висновками перевірки, позивачем подано заперечення вих.№31.05/2021-1 від 31.05.2021 до Акту перевірки (т.1, а.с.16-17), за результатами розгляду яких висновки Акту перевірки визнані правомірними та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства, а тому залишені без змін, про що позивача було повідомлено листом відповідача № 36534/6/08-01-09-01-07 від 15.06.2021 (т.1, а.с. 30-34).

На підставі матеріалів перевірки та висновків Акта, 18.06.2021 ГУ ДПС у Запорізькій області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №2 форми «ПС», яким за порушення п. 63.3 ст. 63 ПК України на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і п. 117.1 ст.117 ПК України до позивача застосована сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем Адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 1020,00 грн. (т.1, а.с.23);

- №2 форми «ПС», яким за порушення пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 ПК України на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і п. 1281.3 ст.1281 ПК України до позивача застосована сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем Адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 401 000,00 грн. (т.1, а.с.27);

- №2 форми «ПС», яким за порушення пп.230.1.2 п.230.1 ст.230, п.12 підрозділу 5 розділу XX ПК України на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і п.1281.1 ст.1281 ПК України до позивача застосована сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем Адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 420 000,00 грн. (т.1, а.с.25);

Вищевказані податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу позивача засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення, та отримані останнім 23.06.2021 (т.2, а.с.90).

Не погоджуючись з діями відповідача, щодо проведення перевірки внаслідок якої прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями Податкового кодексу України.

Згідно пп. 19-1.1.16 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин контролюючі органи, визначені пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до пп. 62.1.2 п.62.2 ст. 62 ПК України.

Податковий контроль відповідно до пп. 62.1.3 п.62.2 ст. 62 ПК України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені ст.ст. 75, 80, 81 ПК України.

За змістом абз. 1 п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до приписів п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі, коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у п.75.1.3;

-у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Згідно п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції), такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Отже, фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

З матеріалів справи встановлено, що перед проведенням перевірки наказ, направлення та службові посвідчення надані для огляду заступнику директора ПМП «ФІРМА «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» Назаренку В.І., який розписався особисто про ознайомлення із зазначеними документами в направленнях та надав письмові пояснення відповідно до яких на момент проведення перевірки зафіксувати залишки підакцизних товарів немає можливості у зв`язку з відсутністю відповідальних осіб, що свідчить про допуск фахівців контролюючого органу до проведення фактичної перевірки. Крім того, суд звертає увагу, що жодних заперечень щодо підстав проведення перевірки позивач не висловлював та не надавав письмово протягом проведення перевірки.

Щодо посилання позивача на те, що замість фактичної перевірки відповідачем без наявних на це правових підстав було проведено документальну позапланову не виїзну перевірку суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.16.1.12. ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.20.1.6. ст.20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.85.2. ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно із п.85.4 ст.85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово- господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Пунктом 44.6 ст. 44 ПК України визначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені п. 86.7 ст. 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що відповідачем після початку проведення фактичної перевірки представнику позивача, а саме заступнику директора Назаренку В.І. вручено запит про надання документів, що стосуються предмета фактичної перевірки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що фахівцями податкового органу дотримано всіх вимог ст. 81 ПК Україні, що підтверджує повне право для проведення фактичної перевірки, та обов`язок платника щодо надання документів, пов`язаних з предметом перевірки. Таким чином, правомірність дій посадових осіб контролюючого органу щодо реалізації наказу про проведення фактичної перевірки та проведення самої перевірки підтверджено фактичним обставинами та документальними доказами.

Ураховуючи вказані норми податкового законодавства та встановлені вище обставини, суд зазначає, що відповідачем проведено саме фактичну перевірку в межах якої у позивача було запитано документи для встановлення обставин, що стосуються предмета перевірки, а тому суд відхиляє доводи позивача про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки.

З урахуванням факту допуску позивачем посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки та відсутності будь-яких зауважень щодо правомірності наказу до початку перевірки, предметом розгляду у суді може бути лише суть виявлених порушень податкового та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій посадових осіб відповідача щодо безпідставного проведення не виїзної перевірки позивача за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8 БЕРЕЗНЯ, буд.190, з 28.04.2021 тривалістю 10 діб, результати якої оформлено у вигляді Акту про результати фактичної перевірки з питань здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при виробництві, обліку, обігу, зберіганні та транспортуванні пального; виявлення порушень у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів від 11.05.2021 №3359/08/01/09/ НОМЕР_1 відсутні.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 18.06.2021 №2 форми «ПС», яким за порушення п. 63.3 ст. 63 ПК України на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і п. 117.1 ст.117 ПК України до позивача застосована сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем Адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 1020,00 грн. суд зазначає наступне.

Пунктом 117.1 ст.117 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) визначено, що неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

Згідно з п.63.3. ст.63 ПК України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

У п.22.1. ст.22 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Пунктами 8.1 та 8.2 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року №1588 (далі Наказ №1588), передбачено, що платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом (форма 20-ОПП).

Відповідно до п. 8.4 Наказу №1588, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Згідно п.п. 16.1.3 п.16.1.ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Відповідальність за неподання у строки та у випадках, передбачених ПК України, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом передбачена п.117.1 ст.117 ПК України.

Аналізуючи наведені норми можна зробити висновок, що Податковим кодексом України визначено те, що може бути віднесено до об`єктів оподаткування (майно, товари, обороти з реалізації, операції з постачання товарів (робіт/послуг) та інші об`єкти, за наявності яких у платника податків (придбання та/або створення) виникає обов`язок зі сплати податків, та про які він зобов`язаний повідомляти контролюючий орган.

Тобто, податкове законодавство пов`язує обов`язок подання звітності про об`єкти оподаткування з наявністю обов`язку по сплаті податків щодо такого об`єкта.

Крім того, норми Податкового кодексу України не встановлюють строки подання повідомлення за формою №20-ОПП, що в свою чергу виключає одну з необхідних складових для притягнення особи до відповідальності згідно п.117.1 ст.117 ПК України.

Посилання відповідача на строки, встановлені Наказом №1588 є помилковим, оскільки, як вже зазначалося вище, санкція ст. 117 ПК України передбачає відповідальність за порушення строків, встановлених виключно кодексом.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 8.4. вказаного Наказу №1588, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Тобто, в Наказі №1588 є строки виключно повідомлення про об`єкт оподаткування (яких в ПК України не міститься) за формою 20-ОПП, однак повідомлення про об`єкт оподаткування не є тотожним заяві про взяття на облік. Отже, неповідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП не є підставою для відповідальності згідно п. 117.1 ст. 117 ПК України.

Також суд звертає увагу, що оскільки фактичну перевірку у позивача призначено на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст.80 ПК України з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору оформлення трудових відносин з працівниками, то на думку суду дотримання платником податків вимог пункту 63.3 ст. 63 ПК України не могло бути предметом фактичної перевірки, призначеної наказом від 28.04.2021 №1132-П.

Повідомлення про об`єкти оподаткування (форма 20-ОПП) не стосується здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), не пов`язане із отриманням дозвільних документів.

До того ж, на дату проведення відповідачем фактичної перевірки у позивача чинною редакцією п. 52-2 п.р.10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України було встановлено мораторій на проведення фактичних перевірок, окрім перевірок в частині порушення вимог законодавства щодо: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених пп. 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 п. 80.2 ст.80 цього Кодексу.

Крім того, суд наголошує, що в даному випадку має також застосовуватись положення п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України щодо неможливості застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Враховуючи вищенаведене податкове повідомлення-рішення №2 від 18.06.2021 є неправомірним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення-рішення форми «ПС» №2 від 18.06.2021 відповідача, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 1020 грн. підлягають задоволенню.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 18.06.2021 №2 форми «ПС», яким за порушення пп.230.1.2 п.230.1 ст.230, п.12 підрозділу 5 розділу XX ПК України на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і п.1281.1 ст.1281 ПК України до позивача застосована сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем Адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 420 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Пунктом 230.1 ст. 230 ПК України встановлено, що акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 ПК України встановлено наступні обов`язки та права для розпорядників акцизних складів:

Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Строки, в які платники зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, визначені в п.12 п.р. 5 озділу ХХ «Перехідні положення» ПК України:

- акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року;

- акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року;

- акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Податковим кодексом встановлено заборону здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу (абз.9 п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України).

Пунктом 128-1.1 ст.128-1 ПК України передбачено, що необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Відповідно до п.18 підрозділу 5 розділу XX ПК України норми п.128-1.1 цього Кодексу застосовуються з 1 квітня 2020 року до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до п. 212.1 ст. 212 цього Кодексу).

З аналізу наведених вище норм вбачається, що резервуари, які використовуються для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, з 01.01.2020 повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (п. 230.1 ст. 230 Кодексу), а відповідальність за порушення цієї вимоги настає з 01.04.2020.

За результатами фактичної перевірки встановлено порушення позивачем пп.230.1.2 п.230.1 ст.230, п. 12 п.р. 5 розділу XX ПК України (зі змінами та доповненнями), в частині не обладнання витратомірами-лічильниками та рівнемірами- лічильниками та їх не реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарах в загальній кількості 21 одиниця, про що зазначено в акті про результати фактичної перевірки від 11.05.2021 №3359/08/01/09/13634054.

З матеріалів справи встановлено, що 31.05.2021 позивачем подані заперечення до Акту перевірки в яких з посиланням на абз. третій пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України зазначено, що акцизний склад (уніфікований № 1000506) здійснює виключно зберігання та реалізацію пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а тому обов`язок обладнати акцизний склад витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі на думку позивача відсутній. В підтвердження вищевказаного позивачем разом із запереченнями надано копію Наказу №09.01/2020-1 від 09.01.2020 відповідно до пункту першого якого установлено, що акцизний склад (уніфікований № 1000506) здійснює виключно зберігання та реалізацію пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, та копії документів, що характеризують весь ланцюг руху підакцизних товарів та свідчать, що позивач здійснює свою діяльність виключно на підставі Наказу №09.01/2020-1 від 09.01.2020.

Враховуючи те, що акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками

суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не було враховано надані позивачем заперечення з доданими до них документами, внаслідок чого було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18.06.2021 №2.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення форми «ПС» №2 від 18.06.2021, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 420000 грн.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 18.06.2021 №2.

Розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Дані про фактичні залишки пального на перший та останній дні календарного місяця та про обсяг обігу пального за звітний календарний місяць формуються розпорядниками акцизних складів, що використовують пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, після проведення останньої операції з обігу пального у звітному календарному місяці, але не пізніше 23 години 59 хвилин останнього дня звітного календарного місяця, до початку здійснення операцій з обігу пального у день, що настає за таким останнім днем звітного календарного місяця, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 15 календарних днів, що настають за останнім днем звітного календарного місяця.

Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Суд зауважує, що процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891 (далі - Порядок №891).

Згідно з пп.5, 6 п.2 Порядку № 891, реєстр - електронна база даних, яка містить податкову інформацію про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри та рівнеміри, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів.

Пунктом 3 Порядку №891 визначено, що адміністратором та держателем Реєстру є контролюючий орган, який забезпечує:

- створення програмного продукту, що забезпечує функціонування Реєстру, приймання від розпорядників акцизних складів електронних документів для наповнення Реєстру, обробку електронних документів для наповнення Реєстру та перенесення з них даних до Реєстру, збереження даних, що містяться в Реєстрі;

- захист інформації, що міститься в Реєстрі, в установленому законодавством порядку.

Пунктом 4 Порядку № 891 передбачено, що програмним продуктом, який забезпечує функціонування Реєстру, є набір комп`ютерних програм і пов`язаних з ними даних, що дають змогу:

- створити та вести Реєстр;

- формувати розпорядниками акцизних складів електронні документи для наповнення Реєстру, передавати їх до Реєстру телекомунікаційною мережею загального користування із застосуванням засобів криптографічного захисту інформації, що мають документ про відповідність або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації;

- вести в Реєстрі за кожним розпорядником акцизного складу облік обсягу обігу та залишку пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів, де повинні бути встановлені (розташовані) витратоміри та рівнеміри;

- вести в Реєстрі уніфіковану нумерацію всіх резервуарів у розрізі акцизних складів, на яких вони розташовані;

- переглядати внесену до Реєстру за кожним розпорядником акцизного складу інформацію про всі наявні у нього акцизні склади, розташовані на них резервуари, витратоміри і рівнеміри та облікові дані щодо обсягу обігу та залишку пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у розрізі акцизних складів.

Відповідно до пп. 5 п. 5 Порядку № 891, електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять, зокрема, зведені за добу підсумкові облікові дані щодо:

- обсягів фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби та добового обсягу обігу пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів з уніфікованою нумерацією - для усіх розпорядників акцизних складів, крім зазначених в абзаці третьому цього підпункту;

- добового фактичного обсягу реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, - для розпорядників акцизних складів, на акцизних складах яких провадиться діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову підакцизну продукцію (пальне).

Згідно з п. 6 Порядку № 891, електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 5 і 6 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів щодня (крім днів, у які акцизний склад не працює).

Підпунктом 2 п. 7 Порядку № 891 передбачено, що інформація зазначена в пп. 5 п. 5 цього Порядку, вноситься до електронних документів для наповнення Реєстру:

- автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів та рівнемірів починаючи з граничних строків, зазначених у п. 12 і 27 п.р. 5 розділу XX Перехідні положення Кодексу, для обов`язкового обладнання акцизних складів рівнемірами та витратомірами;

- відповідальною особою розпорядника акцизного складу - під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра або витратоміра, а також у період з 1 червня 2019 р. до граничних строків, передбачених у п. 12 і 27 п.р. 5 розділу XX Перехідні положення Кодексу, для обов`язкового обладнання акцизних складів витратомірами та рівнемірами.

Підпунктом 128.1.3 п. 128.1 ст. 128.1 ПК України передбачено, що незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Згідно п. 25 п.р. 5 р. ХХ Перехідні положення ПК України норми п. 128.1.3. ст. 128.1. ПК України, за неподання електронних документів з акцизних складів, на яких розташовані резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1 000 куб.м, набирають законної сили з 01.04.2020.

Формат даних та структура Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Формат) затверджені наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 №944, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.01.2019 за №4/32975 (далі - Наказ №944).

Єдиний державний реєстр витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі - це електронна база даних, яка містить податкову інформацію про наявність у розпорядників акцизних складів витратомірів та рівнемірів, їх серійні (ідентифікаційні) номери, відомості щодо резервуарів та акцизних складів, на яких встановлені витратоміри і рівнеміри, а також облікові дані щодо обсягів обігу та залишку пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у розрізі резервуарів та акцизних складів (п.1 розділу І Формату).

Згідно з п.1 р. II Формату Реєстр складається із записів з посиланням на електронні документи, які подаються у вигляді таких форм:

- довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (далі - Довідка №1);

- довідка про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального (далі - Довідка №2).

Відповідно до п. 8 р. II Формату Реєстр містить інформацію, в тому числі про дні, у які акцизний склад не працює, зокрема: дати дня, з початку якого акцизний склад не працює; дати дня, до закінчення якого акцизний склад не працює.

Також відповідно до п. 18 р. II Формату Реєстр містить інформацію, в тому числі про обсяг залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, щодо добового обсягу отриманого та реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці за кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД на акцизному складі (літри, приведені до температури 15° С) зокрема обсягу залишку пального на акцизному складі на початок доби; обсягу залишку пального на акцизному складі на кінець доби; добового обсягу отриманого пального на акцизний склад; добового обсягу реалізованого пального з акцизного складу.

Перевіркою встановлено, що позивачем не надавались Довідки про фактичні залишки пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці та про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці на початок та кінець звітної доби на акцизному складі (уніфікований номер - №1000506), за період з 01.01.2020 по 06.05.2021 (включно), чим порушено вимоги пп.230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, про що зазначено в акті про результати фактичної перевірки від 11.05.2021 №3359/08/01/09/13634054.

Крім того, встановлено що позивачем до Реєстру по акцизному складу уніфікований номер - 1000506 не надавались ні основна, ні коригуюча Довідки №1, в яких би відповідно до п. 8 розділу II Формату зазначались дні, у які акцизний склад не працює, зокрема: дати дня, з початку якого акцизний склад не працює та дати дня, до закінчення якого акцизний склад не працює. Також інших доказів, щодо завчасного повідомлення контролюючого органу, про дні в які акцизний склад не працював підприємством ПМП "ФІРМА "ДЕМАРКЕТ Б-ХХ" не надано.

Суд відхиляє посилання позивача на наданий до матеріалів справи перелік вихідних та неробочих днів акцизного складу уніфікований номер - №1000506, оскільки у періоди коли акцизний склад не працював позивач мав подавати Довідки №1, в яких би відповідно до п. 8 р. II Формату зазначались дні, у які акцизний склад не працює, зокрема: дати дня, з початку якого акцизний склад не працює та дати дня, до закінчення якого акцизний склад не працює, чим би завчасно повідомляв контролюючий орган про вищевказані обставини.

Заявляючи позовну вимогу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.06.2021 №2, позивачем не заперечується факт не надання Довідок про фактичні залишки пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці та про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці на початок та кінець звітної доби на акцизному складі (уніфікований номер - №1000506).

Таким чином, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 18.06.2021 №2 про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 401000,00грн. за ненадання щоденних Довідок про фактичні залишки пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці та про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці на початок та кінець звітної доби на акцизному складі (уніфікований номер - №1000506) прийнято правомірно і підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував дані податкового обліку, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивач сплатив судовий збір у розмірі 12 330,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 01.07.2021 N 3651 (т.1, а.с. 6).

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням того, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 12 330,30 грн. (при цьому, відсоток скасованих штрафних санкцій 421020,00 грн., становить 51,2% від загального розміру позовних вимог). Тобто, на користь позивача підлягає стягненню 6315,29грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного малого підприємства «Фірма «Демаркет Б-ХХ» (69081, м. Запоріжжя, вул. 8 БЕРЕЗНЯ, буд.190, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №2 від 18.06.2021, яким Приватному малому підприємству «Фірма «Демаркет Б-ХХ» нараховано штрафні санкції у сумі 1020,00грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №2 від 18.06.2021, яким Приватному малому підприємству «Фірма «Демаркет Б-ХХ» нараховано штрафні санкції у сумі 420000,00грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) на користь Приватного малого підприємства «Фірма «Демаркет Б-ХХ» (69081, м. Запоріжжя, вул. 8 БЕРЕЗНЯ, буд.190, ) судові витрати у розмірі 6315 (шість тисяч триста пятнадцять) грн. 29 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 21.09.2021.

Суддя І.В.Садовий