Справа № 640/13635/20
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Лічевецького І.О., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Юрковець А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "Бейкері Фуд Індастрі" до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "Бейкері Фуд Індастрі" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 24.02.2020 №0;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 24.02.2020 №0;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 24.02.2020 №0;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 24.02.2020 №0;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України від 13.05.2020 №15904/6/99-00-08-05-01-06.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 24.02.2020 р. №0.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 24.02.2020 р. №0.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 24.02.2020 р. №0.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 24.02.2020 р. №0.

Позов в іншій частині залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у Чернігівській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, за результатами якої складено акт перевірки від 13.12.2019 № 241/05/32858983.

27.12.2019 ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" в межах строків, передбачених п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, подано до ГУ ДПС у Чернігівській області заперечення № 2712/1.

16.01.2020 року на поштову адресу ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" надійшов лист ГУ ДПС у Чернігівській області № 302/10/25-01-05-01-06 від 13.01.2020 «Про надання відповіді на заперечення». В даному листі зазначено наступне - «у своєму запереченні на акт документальної планової виїзної перевірки від 13.12.2019 № 241/05/32858983, ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" надає додатково документи, посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний розгляд яких неможливий без проведення перевірки».

ГУ ДПС у Чернігівській області у вказаному листі також повідомило, що на підставі п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України буде проведено документальну позапланову виїзну перевірку за період з 01.01.2016 по 30.06.2019.

До листа № 302/10/25-01-05-01-06 від 13.01.2020 «Про надання відповіді на заперечення» було додано копію наказу ГУ ДПС у Чернігівській області № 67 від 13.01.2020 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі".

21.01.2020 року ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" отримало податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області, прийняті на підставі акту перевірки від 13.12.2019 № 241/05/32859883, а саме:

1) податкове повідомлення-рішення № 6 від 16.01.2020 яким за порушення п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України контролюючим органом збільшено ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" грошові зобов`язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб на суму 1 197,00 грн. та застосовано до останнього штрафні санкції у розмірі 299,25 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення № 6 від 16.01.2020 яким за порушення Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового рахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку» зі змінами та доповненнями, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрованого в МЮУ від 30.01.2015 № 111/26556 контролюючим органом застосовано до ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" штрафні санкції у розмірі 5 610,00 грн. за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходу платника податку у вигляді заробітної плати (код платежу № 11010100);

3) податкове повідомлення-рішення № 6 від 16.01.2020 яким за порушення п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України контролюючим органом збільшено ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" грошові зобов`язання за платежем: військовий збір на суму 99,75 грн. та застосовано до останнього штрафні санкції у розмірі 24,94 грн.

19.02.2020 року ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" було подано до Чернігівського окружного адміністративного суду позовну заяву № 1802/7 від 18.02.2020 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС у Чернігівській області № 67 від 13.01.2020 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі".

Цього ж дня, посадовою особою Головного управління ДПС у Чернігівській області Щербиною Т.В. на підставі направлення № 535 від 18.02.2020, здійснено вихід за адресою: Чернігівська область, смт. Козелець, вул. Соборності, буд. 125, для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БЕЙКЕРІ ФУД ІНДАСТРІ» на підставі наказу № 67 від 13.01.2020.

Однак, позивачем відмовлено посадовій особі ГУ ДПС у Чернігівській області у допуску до проведення перевірки, у зв`язку з тим, що наказ ГУ ДПС у Чернігівській області № 67 від 13.01.2020 не відповідає вимогам податкового законодавства, у зв`язку з чим останній оскаржено підприємством до суду.

У зв`язку із вищезазначеним, відповідачем 1 складено акт № 96/05/32858983 від 19.02.2020 про недопуск до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" з 19.02.2020 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019.

25.02.2020 року на поштову адресу ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" надійшов лист № 2231/10/25-01-05-01-06 від 21.02.2020 про надання відповіді на заперечення.

27.02.2020 року ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" отримано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області, прийняті на підставі акту перевірки № 241/05/32859883 від 13.12.2019 та відповіді на заперечення № 2231/10/25-01-05-01-06 від 21.02.2020, а саме:

1) податкове повідомлення-рішення № 0 від 24.02.2020, яким за порушення ст. 4, ст. 5 П(С)БО 6 «Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999 № 137, п. 5-7 П(С)БО 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України збільшено ТОВ «БЕЙКЕРІ ФУД ІНДАСТРІ» суму грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств на 6 920,00 грн., з яких за податковим зобов`язанням 5 536,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 384,00 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення № 0 від 24.02.2020, яким за порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.9 ст. 189, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 200.4, п. 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України збільшено ТОВ «БЕЙКЕРІ ФУД ІНДАСТРІ» суму грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість на 562 748,00 грн., з яких за податковим зобов`язанням 450 198,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 112 550,00 грн.;

3) податкове повідомлення-рішення № 0 від 24.02.2020, яким за порушення п. 54.3 ст. 54,п. 58.1 ст. 58, ст. 1201, п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України застосовано до ТОВ «БЕЙКЕРІ ФУД ІНДАСТРІ» штрафні санкції у розмірі 334 449,00 грн. за платежем: податок на додану вартість.

4) податкове повідомлення-рішення № 0 від 24.02.2020, яким за порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.9 ст. 189, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 200.4, п. 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України зменшено ТОВ «БЕЙКЕРІ ФУД ІНДАСТРІ» суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 262 753,00 грн.

Вважаючи, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 24.02.2020 № 0, №0, №0 та №0, прийняті на підставі акту перевірки № 241/05/32859883 від 13.12.2019 та відповіді на заперечення № 2231/10/25-01-05-01-06 від 21.02.2020, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" подано до ДПС України скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення.

Рішенням ДПС України від 13.05.2020 № 15904/6/99-00-08-05-01-06 залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 24.02.2020 № 0, №0, №0 та №0.

Вважаючи вищевказані податкові повідомлення - рішення протиправними, прийнятими з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірні податкові повідомлення - рішення є не правомірними, а скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень є належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Таким чином, перевірка з вказаних підстав проводиться саме у тому випадку, якщо контролюючий орган визнає, що об`єктивний розгляд заперечення платника податків неможливий без проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2019 ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" в межах строків, передбачених п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, подано до ГУ ДПС у Чернігівській області заперечення № 2712/1 від 27.12.2019 на акт № 241/05/32858983 від 13.12.2019 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі".

Листом № 302/10/25-01-05-01-06 від 13.01.2020 «Про надання відповіді на заперечення» ГУ ДПС у Чернігівській області повідомило, що у своєму запереченні на акт документальної планової виїзної перевірки від 13.12.2019 № 241/05/32858983, ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" надає додатково документи, посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний розгляд яких неможливий без проведення перевірки.

За результатами розгляду заперечення ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" ГУ ДПС у Чернігівській області наказом № 67 від 13.01.2020 призначено позапланову виїзну документальну перевірку з підстав, передбачених у п. п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України. Строк проведення 19.02.2020 тривалістю 5 робочих днів.

19.02.2020 року, посадовою особою Головного управління ДПС у Чернігівській області Щербиною Т.В. на підставі направлення № 535 від 18.02.2020, здійснено вихід за адресою: Чернігівська область, смт. Козелець, вул. Соборності, буд. 125, для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" на підставі наказу № 67 від 13.01.2020.

Однак, позивачем відмовлено у допуску до проведення перевірки, зазначивши, що наказ ГУ ДПС у Чернігівській області № 67 від 13.01.2020 не відповідає вимогам податкового законодавства, у зв`язку з чим останній оскаржено підприємством до Чернігівського окружного адміністративного суду.

У зв`язку із вищезазначеним, контролюючим органом складено акт № 96/05/32858983 від 19.02.2020 про недопуск до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" з 19.02.2020 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019.

Колегія суддів звертає увагу, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому, за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у ГУ ДПС у Чернігівській області були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 24.02.2020 №0, №0, № 0 та № 0, у зв`язку з тим, що Головним управлінням ДПС у Чернігівській області не здійснено (проведено) податкову перевірку на підставі наказу № 67 від 13.01.2020.

Також, суд першої інстанції вірно зазначив, що у Головного управління ДПС у Чернігівській області були відсутні підстави приймати оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 24.02.2020 №0, №0, №0 та №0 на підставі акту перевірки № 241/05/32859883 від 13.12.2019 та відповіді на заперечення №2231/10/25-01-05-01-06 від 21.02.2020, оскільки:

1) Призначаючи позапланову перевірку на підставі п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України Головне управління ДПС у Чернігівській області фактично дійшло висновку про неможливість розгляду заперечень ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" від 27.12.2019 № 2712/1 та прийняття податкових-повідомлень рішень на підставі Акту перевірки № 241/05/32859883 від 13.12.2019, оскільки обставини, які зазначалися позивачем в запереченнях, не досліджувалися під час проведення перевірки;

2) Як вбачається з п. 86.7 ст. 86 ПК України, заперечення на акт перевірки та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях).

Таким чином, оскільки ГУ ДПС у Чернігівській області не проведено перевірку у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, а тому заперечення ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" від 27.12.2019 № 2712/1 відповідач 1 зобов`язаний був розглянути протягом семи робочих днів, з дня їх отримання, а саме в строк до 13.01.2020. Однак, фактично вказані заперечення були розглянуті ГУ ДПС у Чернігівській області 21.02.2020, що вбачається з листа від 21.02.2020 № 2231/10/25-01-05-01-06.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ГУ ДПС у Чернігівській області порушено строки розгляду заперечень ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" від 27.12.2019 № 2712/1 на Акт перевірки №241/05/32859883 від 13.12.2019, як наслідок відповідачем 1 порушено й строки, встановлені п. 86.8 ст. 86 ПК України для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Крім того слід зазначити, що у випадку, коли податкове повідомлення-рішення, з приводу правомірності якого виник спір, було прийнято без розгляду у встановлений законом строк заперечень Товариства на акт перевірки та з порушенням його права брати участь у розгляді заперечень, таке податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.09.2020 у справі № 520/2305/19.

В свою чергу, щодо придбання послуг з перевезення складських працівників, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 18.01.2017 між ТОВ «ФОРНЕТТІ-УКРАЇНА» (нова назва - ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі") та трудовим колективом ТОВ «ФОРНЕТТІ-УКРАЇНА» укладено колективний договір на 2017-2022 роки. Колективний договір схвалений на загальних зборах трудового колективу 18.01.2017, протокол № 1.

Підпунктом 3 пункту 8.1 розділу 8 «Соціальні пільги та гарантії» колективного договору передбачено, що адміністрація зобов`язається здійснювати доставку працівників на роботу та з роботи транспортними засобами підприємства, або орендованими транспортними засобами, відповідно до затвердженого маршруту, погодженого з представницьким органом.

03.01.2017 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , як перевізником, та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «ФОРНЕТТІ-УКРАЇНА» (нова назва - ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі"), як замовником, укладено Договір про надання послуг з перевезення пасажирів (далі - Договір).

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що у порядку та на умовах, передбачених договором, перевізник зобов`язується за плату здійснювати перевезення організованої Замовником групи пасажирів та їх багажу за певним маршрутом і визначеним розкладом руху, що вказуються в замовлені (додаток № 1 до цього договору), яке є невід`ємною частиною цього Договору, а замовник зобов`язується оплачувати таке перевезення перевізникові в розміру та порядку встановленому цим договором.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що перевізник зобов`язується надати в необхідній кількості технічно справні автобуси, призначені їх виробником для перевезення пасажирів та їх багажу, сертифіковані відповідного типу, що відповідають параметрам комфортності для експлуатації на зазначеному в цьому договорі маршруті.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розрахунки між перевізником і замовником здійснюються шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок перевізника.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що вартість перевезення узгоджується сторонами у замовлені. Умови оплати: відстрочка 14 календарних днів з дати виставлення рахунку.

На виконання умов Договору про надання послуг з перевезення пасажирів від 03.01.2017, ФОП ОСОБА_1 в період з лютого по грудень 2017 року надано послуги з перевезення складських працівників ТОВ «ФОРНЕТТІ-УКРАЇНА» (нова назва ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі") на загальну суму 484 771 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

02.01.2018 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , як перевізником, та ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" (стара назва ТОВ «ФОРНЕТТІ-УКРАЇНА»), як замовником, укладено Договір про надання послуг з перевезення пасажирів.

Умови даного Договору є аналогічними за змістом умовам вищевказаного Договору про надання послуг з перевезення пасажирів від 03.01.2017.

На виконання умов Договору про надання послуг з перевезення пасажирів від 02.01.2018 ФОП ОСОБА_2 в період з лютого 2018 року по червень 2019 року надано послуги з перевезення складських працівників ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" на загальну суму 2 035 204 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

В свою чергу ГУ ДПС у Чернігівській області в акті перевірки зазначає, що ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" здійснювало придбання послуг з перевезення, що в подальшому безкоштовно надавались працівникам підприємства.

Відповідно, при реалізації продукції підприємство нараховувало податкові зобов`язання з ПДВ, а при відображені послуг з перевезення у складі витрат на збут, податкові зобов`язання з ПДВ не нараховувались.

Отже, на думку відповідача 1, операція з безоплатної передачі товарів/послуг платником ПДВ згідно зі статтею 185 ПК України є об`єктом оподаткування ПДВ, база оподаткування ПДВ при здійсненні якої визначається за правилами, встановленими пунктом 188.1 статті 188 ПК України, тому, в порушення п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188 ПК України, підприємством не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ при безоплатному наданні послуг з перевезення на загальну суму 503 995 грн.

В свою чергу колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 185.1 статті 185 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що постачання товарів - це будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду. Постачанням товарів також вважаються будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов`язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню).

Згідно із п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно з п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

Таким чином, у разі, якщо вартість безоплатно переданих товарів та наданих послуг іншим особам, включається до складу вартості оподатковуваних операцій з постачання (реалізації) самостійно виготовлених товарів/послуг та компенсується їх споживачами, збільшуючи при цьому базу оподаткування ПДВ (у т.ч. при здійсненні перевезення складських працівників на роботу та з роботи), то такі товари/послуги слід вважати використаними в оподатковуваних операціях, а тому передача/надання зазначених товарів/послуг не розглядається як окрема операція з постачання (у тому числі з безоплатного постачання) товарів/послуг, яка підлягає оподаткуванню ПДВ, і додаткового нарахування податкових зобов`язань з ПДВ не відбувається. Такі безоплатно передані товари/послуги визнаються оподатковуваними ПДВ у складі тієї операції, до вартості якої їх було включено.

При нарахуванні платником податку податкових зобов`язань з ПДВ виходячи із бази оподаткування таким податком, визначеної п. 188.1 ст. 188 ПК України (як у разі включення безоплатно переданих/наданих товарів/послуг до складу вартості оподатковуваних операцій з постачання (реалізації) самостійно виготовлених товарів/послуг, так і у разі визнання безоплатно переданих/наданих товарів/послуг окремою операцією з постачання товарів/послуг), додаткового нарахування податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України не здійснюється.

Судом першої інстанції встановлено, що витрати, які понесло підприємство на оплату послуг ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 з перевезення складських працівників на роботу та з роботи віднесено підприємством до витрат на збут та обліковано на бухгалтерському рахунку 93 «Витрати на збут».

Відповідно до пункту 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

18.06.2013 року генеральним директором ТОВ «ФОРНЕТТІ-УКРАЇНА» (нова назва - ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі") Ніколайчуком О.П. затверджено на підприємстві Інструкцію з калькулювання собівартості продукції, яка є чинною на момент розгляду судом даної справи (далі - Інструкція від 18.06.2013).

Статтею 2 Інструкції від 18.06.2013 передбачено, що витрати, які входять до собівартості продукції (робіт, послуг), групуються у відповідності до їх економічного змісту за такими елементами: матеріальні витрати; витрати на оплату праці; відрахування на соціальні заходи; амортизація основних фондів та нематеріальних активів; інші витрати.

Відповідно до п.п. 2.5.3 п. 2.5 ст. 2 Інструкції від 18.06.2013, до елементу «Інші витрати» в складі собівартості продукції (робіт, послуг) входять: витрати на перевезення працівників основного та допоміжних виробництв, робітників, пов`язаних із забезпеченням зберігання та реалізацією продукції, адміністративного персоналу до місця роботи і назад власним та орендованим транспортом.

Статтею 3 Інструкції від 18.06.2013 передбачено, що витрати, пов`язані з виробництвом й реалізацією продукції (робіт, послуг) при плануванні, обліку й калькулюванні собівартості продукції (робіт, послуг) групуються за такими статтями витрат: сировина й основні матеріали; напівфабрикати власного виробництва; допоміжні і таропакувальні матеріали; покупні напівфабрикати, роботи і послуги виробничого характеру сторонніх підприємств і організацій; паливо й енергія на технологічні цілі; основна заробітна плата; додаткова заробітна плата; відрахування на соціальне страхування; витрати, пов`язані з підготовкою й освоєнням виробництва продукції; витрати на утримання й експлуатацію машин та обладнання; загальновиробничі витрати; загальногосподарські витрати; позавиробничі (комерційні) витрати.

Згідно п.п. 3.13.1 п. 3.13 ст. 3 Інструкції від 18.06.2013, до статті калькуляції «Позавиробничі (комерційні) витрати» належать витрати, пов`язані з реалізацією продукції.

Відповідно до п.п. 3.13.5 п. 3.13 ст. 3 Інструкції від 18.06.2013 витрати, які входять до складу позавиробничих (комерційних) витрат, безпосередньо відносяться до собівартості відповідних видів продукції.

Пунктом 5 додатку № 1 до Інструкції від 18.06.2013 передбачено, що серед іншого до загальновиробничих витрат відносяться витрати на обслуговування виробничого процесу, до яких в свою чергу включаються витрати на перевезення загальновиробничого персоналу на роботу та з роботи.

Пунктом 8 додатку № 2 до Інструкції від 18.06.2013 передбачено, що серед іншого до загальногосподарських витрат відносяться витрати на перевезення працівників до місця роботи і назад (витрати на перевезення працівників до місця роботи і назад у напрямках, які не обслуговуються пасажирським транспортом загального користування, враховуючи додаткові витрати на спеціальні маршрути міського пасажирського транспорту, організовані згідно з домовленостями, укладеними з транспортними підприємствами, витрати на перевезення працівників-інвалідів I і II груп до місця роботи і назад незалежно від наявності маршрутів пасажирського транспорту загального користування).

Пунктом 1 додатку № 3 до Інструкції від 18.06.2013 передбачено, що серед іншого до позавиробничих (комерційних) витрат відносяться витрати на зберігання, навантаження, розвантаження й пакування продукції, до яких в свою чергу включаються витрати на перевезення складського персоналу на роботу і з роботи.

Таким чином, витрати позивача на перевезення складського персоналу на роботу і з роботи відносяться до витрат, пов`язаних з реалізацією продукції, які в свою чергу включаються до складу собівартості продукції та як наслідок, включаються до ціни (вартості) продукції (товару).

Враховуючи те, що вартість сплачених послуг з перевезення складських працівників включена позивачем до ціни (вартості) продукції (товарів), операції з постачання яких є об`єктом оподаткування та пов`язані з отриманням доходів, такі послуги з перевезення складських працівників вважаються використаними в оподатковуваних операціях, а тому додаткового нарахування податкових зобов`язань з ПДВ не відбувається.

Щодо списання зразків готової продукції, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" є виробником хлібобулочних виробів глибокої заморозки в Україні. Основним видом економічної діяльності є - Код КВЕД 10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання (основний).

05.10.2017 року генеральним директором ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" Ніколайчуком О.П. затверджено на підприємстві Інструкцію з відбору проб та роботи з пробними зразками (далі - Інструкція від 05.10.2017).

Пунктом 3.1 статті 3 Інструкції від 05.10.2017 передбачено, що в процесі відбору проб на кожній лінії береться п`ять пробних зразків. Зразки використовуються наступним чином:

- перший зразок - в процесі перевірки якості готової продукції під час виробництва;

- другий зразок - для випікання на наступний день або на протязі 72 годин після виготовлення продукції інженером з якості в присутності начальника виробництва або інша призначена особа. Після випікання проводиться органолептичний аналіз зразків начальником виробничої лабораторії, начальником відділу контролю якості, начальником виробництва. Аналізуються технологічні карти контролю з виробництва (відповідних партій) і робиться висновок про можливість передачі партій виробленої продукції для реалізації через торгівельну мережу. На кожну партію готової продукції видається «Посвідчення про якість». Відповідальний - начальник виробничої лабораторії. Дії в разі виникнення сумнівів щодо відповідності продукції описані в методиці М 20-02 «Контроль та лабораторні випробування»;

- три інші зразки - зберігаються протягом гарантійного терміну зберігання. Використовуються в разі виникнення суперечок щодо якості продукції.

У зв`язку з тим, що закінчився термін зберігання зразків для дослідження якості та безпечності, позивачем протягом 2017-2018 років здійснено списання таких зразків за актами списання на загальну суму 488 520,14 грн.

Таким чином, враховуючи положення п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.5 ст.198 ПК України по операціях зі списання зразків для дослідження якості та безпечності податкові зобов`язання з ПДВ відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України не повинні нараховуватися за умови, що вартість таких зразків включається до вартості товарів/послуг, операції з постачання яких є об`єктом оподаткування ПДВ та пов`язані з отриманням доходів.

Судом першої інстанції встановлено, що операції із списання зразків для дослідження якості та безпечності віднесено позивачем до витрат на збут та обліковано на бухгалтерському рахунку 93 «Витрати на збут».

Відповідно до пункту 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

18.06.2013 генеральним директором ТОВ «ФОРНЕТТІ-УКРАЇНА» (нова назва ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі") Ніколайчуком О.П. затверджено на підприємстві Інструкцію з калькулювання собівартості продукції, яка є чинною на момент розгляду судом даної справи.

Статтею 2 Інструкції від 18.06.2013 передбачено, що витрати, які входять до собівартості продукції (робіт, послуг), групуються у відповідності до їх економічного змісту за такими елементами: матеріальні витрати; витрати на оплату праці; відрахування на соціальні заходи; амортизація основних фондів та нематеріальних активів; інші витрати.

Відповідно до п.п. 2.5.1 п. 2.5 ст. 2 Інструкції від 18.06.2013, до елементу «Інші витрати» в складі собівартості продукції (робіт, послуг) входять витрати, пов`язанні з системою якості:

Витрати на відбір зразків згідно Інтегрованої системи менеджменту якості та безпечності для контролю якості готової продукції - відбір проб кожну годину виробництва; відбір проб для випічки на наступний день після виробництва; відбір проб по терміну зберігання готової продукції (не менше 3-ох зразків на термін 180, 360 діб); відбір зразків незалежними лабораторіями для проведення мікробіологічних досліджень; відбір зразків незалежними лабораторіями для проведення досліджень за органолептичними та фізико-хімічними показниками; відбір зразків незалежними лабораторіями для проведення досліджень за показниками безпечності; відбір зразків незалежними лабораторіями для проведення досліджень по вмісту ГМО; відбір зразків незалежними лабораторіями для проведення підтвердження розрахункової енергетичної та харчової цінності продукції.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вартість зразків для дослідження якості та безпечності продукції відноситься позивачем до інших витрат, які в свою чергу включаються до складу собівартості продукції та як наслідок включаються до ціни (вартості) продукції (товару). Таким чином, зразки вважаються використаними в оподатковуваних операціях, а тому додаткового нарахування податкових зобов`язань з ПДВ не відбувається.

Щодо списання основних виробничих засобів колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 01.04.2013 між фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 , як орендодавцем, та ТОВ «ФОРНЕТТІ-УКРАЇНА» (нова назва - ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі"), як орендарем, укладено Договір оренди об`єкта нерухомості № 4 (далі за текстом - Договір оренди № 4 від 01.04.2013).

Пунктом 1.1 Договору оренди № 4 від 01.04.2013 передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець зобов`язується передати за плату орендареві у строкове користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове користування морозильну камеру із вбудованим холодильним обладнанням та приміщенням сухого складу, що визначені в цьому договорі (надалі іменується «об`єкт, що орендується»), та зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Пунктом 1.2.1 Договору оренди № 4 від 01.04.2013 передбачено, що об`єкт, що орендується, являє собою:

1) низькотемпературну камеру придатну для постійного (безперервного) зберігання виробів борошняних глибокої заморозки в асортименті при температурі не вище - 18 о С (мінус вісімнадцять градусів Цельсія) загальною площею 90 кв.м.;

2) приміщення сухого складу для зберігання маркетингових матеріалів та обладнання в асортименті, загальною площею 50 кв.м.

Пунктом 1.2.2 Договору оренди № 4 від 01.04.2013 визначено адресу розташування об`єкту, що орендується, а саме: м. Сімферополь, вул. Севастопольська, № 31.

Пунктом 2.1 Договору оренди № 4 від 01.04.2013 передбачено, що метою оренди є зберігання і збереження Орендарем виробів борошняних глибокої заморозки в асортименті при температурі не вище - 18 о С (мінус вісімнадцять градусів Цельсія) та маркетингових матеріалів і обладнання в асортименті. Також зберігання інших товарів, що не заборонені чинним законодавством або на які отримані відповідні дозвільні документи.

За вказаною вище адресою розташування орендованого об`єкту нерухомого майна (м. Сімферополь, вул. Севастопольська, № 31) ТОВ «ФОРНЕТТІ-УКРАЇНА» (нова назва - ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі") здійснювалося зберігання основних виробничих засобів - печей Unox HD з інвентарними номерами: 5800, 5801, 5802, 5803, 5804, 5805, 5806, 5807, 5808, 5809, 5810, 5811, 5812, 5813, 5814, що підтверджується інвентаризаційним описом № 68 від 27.12.2013.

01.05.2018 року, генеральним директором ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" винесено наказ № 84/б «Про списання основних засобів», яким на інвентаризаційну комісію підприємства покладено обов`язок по здійсненню ліквідації печей за інвентарними номерами: 5800, 5801, 5802, 5803, 5804, 5805, 5806, 5807, 5808, 5809, 5810, 5811, 5812, 5813, 5814, які залишилися на окупованій території Крим, в зв`язку з нереальністю їх повернення. Строк для ліквідації - 1 місяць.

Головному бухгалтеру Чижовій С.А. після підписання актів ліквідації наказано відобразити результати операцій на рахунках бухобліку.

Списання відповідних основних засобів - печей за інвентарними номерами: 5800, 5801, 5802, 5803, 5804, 5805, 5806, 5807, 5808, 5809, 5810, 5811, 5812, 5813, 5814 підтверджується наявними в матеріалах справи актами списання основних засобів від 01.05.2018 у загальній кількості 15 штук.

Факт проведення списання вказаних вище основних засобів відображено на відповідних рахунках бухобліку підприємства, що підтверджується звітом по проводках за 1 півріччя 2018 року.

Колегія суддів звертає увагу, що в березні 2014 року відбулась анексія Автономної Республіки Крим та Севастополя Росією - насильницьке протиправне тимчасове відторгнення Кримської автономії та Севастополя від України та одностороннє включення до складу Російської Федерації на правах так званих суб`єктів федерації, що було проголошено 18 березня 2014 року.

Внаслідок анексії Автономної Республіки Крим та Севастополя Росією 15.04.2014 Верховною Радою України прийнято Закон № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який опубліковано в офіційному виданні Голос України від 26.04.2014 - № 83, /спецвипуск/.

Відповідно до статті 3 Закону № 1207-VII тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1207-VII передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та втрачає чинність з моменту повернення тимчасово окупованої території під загальну юрисдикцію України за умови попереднього і повного відшкодування збитків, нанесених внаслідок такої тимчасової окупації, у тому числі моральних збитків примусово переміщених осіб, або з дня прийняття Верховною Радою України рішення про визнання цього Закону таким, що втратив чинність.

Саме у зв`язку з анексією Росією території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя (а отже, фактичним вибуттям з володіння позивача, проти його волі, основних виробничих засобів) відповідно до наказу № 84/б від 01.05.2018 ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" здійснено ліквідацію (списання) печей із інвентарними номерами: 5800, 5801, 5802, 5803, 5804, 5805, 5806, 5807, 5808, 5809, 5810, 5811, 5812, 5813, 5814, які залишилися на окупованій території Автономної Республіки Крим, в зв`язку з нереальністю їх повернення.

Відповідно до вимог п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду. Не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.

Згідно п. 189.9 ст. 189 ПК України у разі якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.

Норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.

Колегія суддів звертає увагу, що саме внаслідок зазначених подій, на території АР Крим (окупованій території) залишилася належні ТОВ «БЕЙКЕРІ ФУД ІНДАСТРІ» основні засоби, а саме 15 печей Unox HD із інвентарними номерами: 5800, 5801, 5802, 5803, 5804, 5805, 5806, 5807, 5808, 5809, 5810, 5811, 5812, 5813, 5814, повернення яких є нереальним, з огляду на що останні були списані підприємством у відповідності до наказу № 84/б від 01.05.2018, що свідчать про фактичне вибуття із володіння позивача, без його волевиявлення основних засобів (печей), які залишилися на території АР Крим, що у свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість відповідно до положень п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, п. 189.9 ст. 189 ПК України, внаслідок ліквідації (списання) таких основних засобів.

Щодо списання кредиторської заборгованості за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року слід заначити наступне.

Відповідно до вимог п.п. «а» п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Норми підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України не відрізняють дебіторську чи кредиторську заборгованість, а тому до безнадійної заборгованості відноситься як дебіторська, так й кредиторська заборгованість.

Згідно ст. ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" здійснювалося списання безнадійної кредиторської заборгованості на загальну суму 85 205,77 грн.

Пунктом 198.5 ст. 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Отже, законодавець передбачив лише чотири випадки, а саме п.п. «а», «б», «в» та «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України, коли платник податків зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 ПК України, а також скласти податкову накладну. Водночас, п. 198.5 ст. 198 ПК України не містить такої підстави для нарахування податкових зобов`язань як списання кредиторської заборгованості.

Таким чином, висновок ГУ ДПС у Чернігівській області про заниження ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" податкових зобов`язань з ПДВ при списанні безнадійної кредиторської заборгованості на загальну суму 14 234 грн. - є безпідставним.

Щодо списання кредиторської заборгованості за період з січня 2016 року по червень 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, в період з 31.01.2016 по 12.06.2018 ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" здійснювалося списання кредиторської заборгованості у загальному розмірі 55 311 грн.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Однак, п. 198.5 ст. 198 ПК України не містить такої підстави для нарахування податкових зобов`язань як списання кредиторської заборгованості.

Крім того, ст. 192 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для коригування податкового кредиту. Серед вказаного переліку відсутня така підстава для коригування податкового кредиту, як списання безнадійної кредиторської заборгованості.

Дана норма не регулює операції з визнання заборгованості безнадійною. Так, при визнанні заборгованості безнадійною не відбувається зміна компенсації за товари/послуги та у продавця не виникає обов`язку виписати покупцю розрахунок коригування з наступним зменшенням у продавця податкових зобов`язань та зменшенням у покупця податкового кредиту.

Таким чином, висновок ГУ ДПС у Чернігівській області про необхідність коригування податкового кредиту при списанні ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" кредиторської заборгованості суперечить положенням ст. 192 ПК України.

Щодо не складання та не реєстрації позивачем податкових накладних слід зазначити наступне.

Враховуючи безпідставність висновків ГУ ДПС у Чернігівській області щодо заниження позивачем податку на додану вартість, що підлягав сплаті до бюджету та завищення від`ємного значення, у відповідних частинах, колегія суддів вважає безпідставними й висновки ГУ ДПС у Чернігівській області щодо не складання та не реєстрації ТОВ "Бейкері Фуд Індастрі" в ЄРПН податкових накладних (що на думку контролюючого органу призвело до порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України), що повинні бути виписані на операції зі: списання кредиторської заборгованості - 14 234 грн.; списання основного засобу - 38 781 грн.; списання нестач і втрат від псування цінностей - 107 388 грн.; при безоплатному наданні послуг з перевезення - 503 995 грн..

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 24.04.2020 № 0, №0, №0 та №0 прийняті ГУ ДПС у Чернігівській області є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді І.О. Лічевецький

А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено 20 вересня 2021 року.