Справа № 463/10540/21
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/463/208/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Рудаков Д. І.

з участю секретаря судового засідання Ліпчанської М.В.
представника позивача Мельник О.В.
перекладача Свередюк А.Т.
відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом 7 прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення іноземця за межі території України, а токож про його затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить суд ухвалити рішення про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, діючи в складі групи осіб,здійснив незаконне перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 434 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", на відстані 4000 метрів до лінії державного кордону, територія Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, внаслідок чого о 21 год. 00 хв. 17 вересня 2021 року був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 7 прикордонного загону.

18 вересня 2021 року про затримання громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) проінформовано Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України.

20 вересня 2021 року Старосамбірським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України прибув незаконним шляхом, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, в межах Харківської області.

Вказує, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач він міг встановленим порядком іммігрувати до країн Європейського Союзу на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Вибравши найбільш легкий, однак, незаконний спосіб потрапити до країн Західної Європи, усвідомлюючи, що для досягнення цієї мети порушуватиме законодавство України, відповідач своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України та підтвердив своє небажання законно перебувати на території України.

Керівник Львівського прикордонного загону Державної прикордонної служби України прийняв рішення про примусове повернення відповідача на батьківщину, яке відповідач виконати не в змозі у зв`язку із відсутністю коштів та документа, який надає право на перетинання державного кордону. Родинні зв`язки у вищевказаного громадянина на території України відсутні. Україну він розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання.
Тому керуючись положеннями ст.ст. 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» просить позов задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів.
Відповідач в судовому засіданні позов визнав.
Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Згідно із п.1 ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення видворення за межі території України.
Як вбачається із копії постанови Старосамбірського районного суду Львівської області від 20 вересня 2021 року громадянин Республіки Гвінея ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в складі групи осіб, здійснив незаконне перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 434 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", на відстані 4000 метрів до лінії державного кордону, територія Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, внаслідок чого о 21 год. 00 хв. 17 вересня 2021 року був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 7 прикордонного загону.

Старосамбірським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.
20 вересня 2021 року начальником 7 прикордонного загону відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення з України, яке громадянин Республіки Гвінея ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може виконати, у зв`язку із відсутністю документів, які надають право на перетинання державного кордону України. Родинні зв`язки у вищевказаного громадянина на території України відсутні. Україну він розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання.

Судом встановлено, що відповідач на територію України прибув незаконним шляхом, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, в межах Харківської області.

Відповідно до п. 26 роз`яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України № 1 від 25.06.2009 року «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», виходячи з положень частини четвертої ст. 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.
В ході судового розгляду встановлено, що родинні зв`язки у відповідача на території України відсутні, Україну він розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання.
За наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення адбо існує ризик втечі, судом до іноземця або особи без громадянства застосувується один з таких заходів, як затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Враховуючи, що відповідач здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Польща, відсутність у відповідача документів, які б підтверджували законність перебування на території України, а також дозволяли легально виїхати за її межі, суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення також і вимогу про затримання відповідача, оскільки судом встановлено належні та дійсні підстави для видворення останнього за межі території України.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.371 КАС України, постанова суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 257, 246, 288, 289, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

у х в а л и в :
позов задовольнити.
Примусово видворити громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.
Затримати громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу затримання, а саме з 21 год. 00 хв. 17 вересня 2021 року.
Рішення в частині примусового видворення громадянни Республіки Гвінея ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернути до негайного виконання.
Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 288, 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.
На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. І.Рудаков