Справа № 200/8029/21
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 р. Справа№200/8029/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Дружківського виробничого управління водопровідно- каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» (вул. Гвардійська, 44, м. Дружківка, Донецька область, 84207, , 87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. К.Лібкнехта. 177а, ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецьк область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про скасування податкового повідомлення - рішення,

УСТАНОВИВ:

У червні 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду подана позовна заява Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Дружківського виробничого управління водопровідно- каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» (вул. Гвардійська, 44, м. Дружківка, Донецька область, 84207, , 87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. К.Лібкнехта. 177а, ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецьк область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ), в якій позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 12.04.2021р. Головного управління ДПС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій у сумі 17794,11 грн.

05 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху. 21 липня 2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 12.04.2021 року заступником начальника Головного управління ДПС у Донецькій області Долгальов В.Ю. на підставі акту перевірки №2146/05-99-07-21/35580948 від 10.03.2021 р. (далі - Акт перевірки) винесено податкове повідомлення-рішення № 1, яким Дружківському виробничому управлінню водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія Вода Донбасу» збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені в розмірі 17794,11 грн.

Вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення від 12.04.2021 р. суперечить діючому законодавству, а тому підлягає скасуванню.

З 2014 року заробітна плата у Дружківському виробничому управлінню водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія Вода Донбасу» виплачувалась із затримкою. Таким чином, зобов`язання по виплаті заробітної плати мають пріоритет у тому числі щодо сплати сум нарахованого/утриманого податку на доходи фізичних осіб.

Зазначає, що Указом Президента України від 14.04.2014 р. №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Прийняттям вищевказаного Указу Президента зумовило проведення антитерористичної операції (АТО) зокрема у Донецькій області, де і здійснює свою виробничу діяльність підприємство.

Так. в результаті активних бойових дій. в тому числі внаслідок артобстрілів, при виконанні своєї роботи загиблі працівники підприємства, неодноразово зупинявся, та отримував значні пошкодження канал Сіверський Донець - Донбас, були пошкоджені насосні станції, фільтрувальні станції, магістральні водопроводи, трансформаторні підстанції. Також періодично припинялася подача води промисловим підприємствам; скорочувалась подача питної води безпосередньо населенню, а також повністю припинялась подача питної води населенню та юридичним особам окремих населених пунктів Донецької області, що є загальновідомим фактом.

Тобто для підприємства виникли обставини непереборної сили кроком настання яких є 10.06.2014 р., що підтверджується Висновком Донецької торгово-промислової палати від 03.07.2014 р. №2005/12.12-03.

Сертифікатами (висновками) Торгово-промислової палати України № 1735 (від 25.11.2014р. №5270/05-4) засвідчене настання обставин непереборної сили для Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» з 10.06.2014 р. при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів; №1522 від 17.11.2014 р. засвідчене настання обставин непереборної сили для Дружківського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» з 10.06.2014 р. при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів. Також в сертифікатах вказано, що на момент видачі Сертифікату (висновку) обставини непереборної сили тривають та зазначено про неможливість встановити дату закінчення їх терміну.

До теперішнього часу проведення антитерористичної операції триває. Тому, неможливість своєчасно виплачувати заробітну плату працівникам підприємства та перераховувати у встановлені строки до бюджету нарахований/утриманий податок на доходи фізичних осіб викликана об`єктивними факторами які не залежали від волі підприємства та були спричинені обставинами непереборної сили та також викликана збитками, які були нанесені підприємству, а наявність обставин непереборної сили які підтверджені сертифікатами Торгово- промислової палати України, є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань щодо перерахування у встановлені строки до бюджету сум нарахованого/утриманого податку на доходи фізичних осіб.

Тому, враховуючи вищенаведене вважає, що підстав для застосування відповідальності (штрафних санкцій) у вигляді збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені немає, а податкове повідомлення-рішення № 1 від 12.04.2021 р. ГУ ДПС у Донецькій області суперечить діючому законодавству, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив про те, що податковий орган діяв виключно в межах власних повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та Податковим кодексом України. Вказує, що спірне рішення прийнято податковим органом правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом установлено наступне:

Судом установлено, що спірним питанням даної справи є правомірність винесення податкового повідомлення-рішення № 1 від 12.04.2021р. про збільшення грошового зобов`язання у розмірі 17 794,11 гривень.

Перевіркою установлено порушення Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» в особі Дружківського виробничого управління водопровідно- каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу»:

підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, абзацу 2 пункту 57.1 статті 57, підпункту 168.1.2, пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, за порушення яких ПКУ передбачена відповідальність, проте не вжило достатніх заходів щодо їх дотримання, що призвело до порушення порядку сплати податку на доходи фізичних осіб в частині несплати (неперерахування), сплати (перерахування) не в повному обсязі податку на доходи фізичних осіб до, або під час виплати доходу, у загальній сумі 550076,96 грн., у т.ч. за січень 2017 р. у сумі 30804,13 грн., за лютий 2017 р. у сумі 57620,04 грн., за березень 2017 р. у сумі 19559,48 грн., за грудень 2017 р. у сумі 32,24 грн., за березень 2018 р. у сумі 853,3 грн., за травень 2018 р. у сумі 18190,34 грн., за червень 2018 р. у сумі 11976,11 грн., за листопад 2018 р. у сумі 8089,98 грн., за грудень 2018 р. у сумі 2833,65 грн., за січень 2019 р. у сумі 13542,99 грн., за лютий 2019 р. у сумі 25048,08 грн., за березень 2019 р. у сумі 44294,17 грн., за травень 2019 р. у сумі 83965,00 грн., за червень 2019 р. у сумі 131032,58 грн., за липень 2019 р. у сумі 55777,53 грн., за серпень 2019 р. у сумі 43633,89 грн., за вересень 2019 р. у сумі 2823,45 грн.

підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, абзацу 2 пункту 57.1 статті 57, підпункту 168.1.5, пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, за порушення яких ПКУ передбачена відповідальність, проте не вжило достатніх заходів щодо їх дотримання, що призвело до порушення порядку сплати податку на доходи фізичних осіб в частині порушення строку сплати податку, утриманого з нарахованих та не виплачених доходів, який підлягає сплаті у строки, встановлені Податковим Кодексом для місячного податкового періоду, у загальній сумі 2789003,62 грн., у т.ч. за січень 2017 р. у сумі 1039,86 грн., за лютий 2017 р. у сумі 53990,69 грн., за березень 2017 р. у сумі 109836,87 грн., за квітень 2017 р. у сумі 207587,37 грн., за травень 2017 р. у сумі 207617,63 грн., за червень 2017 р. у сумі 210573,85 грн., за липень 2017 р. у сумі 180122,24 грн., за серпень 2017 р. у сумі 215927,62 грн., за вересень 2017 р. у сумі 199671,62 грн., за жовтень 2017 р. у сумі 205633,41 грн., за листопад 2017 р. у сумі 216748,59 грн., за грудень 2017 р. у сумі 254490,49 грн., за січень 2018 р. у сумі 237840,82 грн., за лютий 2018 р. у сумі 238313,21 грн., за березень 2018 р. у сумі 159852,48 грн., за квітень 2018 р. у сумі 89756,87 грн.

підпункту 1.2, підпункту 1.4, підпунктом 1.5, підпункту 1.6 пункту 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ, підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, абзацом 2 пункту 57.1 статті 57, підпунктом 168.1.2, пункту 168.1 статті 168, підпунктом «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, за порушення яких ПКУ передбачена відповідальність, проте не вжило достатніх заходів щодо їх дотримання, що призвело до порушення порядку сплати військового збору в частині несплати (неперерахування), сплати (перерахування) не в повному обсязі військового збору, до або під час виплати доходу, у загальній сумі 45332,88 грн., у т.ч. за лютий 2017 р. у сумі 4264,23 грн., за березень 2017 р. у сумі 162,21 грн., за травень 2018 р. у сумі 4675,10 грн., за червень 2018 р. у сумі 369,18 грн., за липень 2018 р. у сумі 8942,46 грн., за лютий 2019 р. у сумі 9945,60 грн., за червень 2019 р. у сумі 5466,79 грн., за липень 2019 р. у сумі 11507,31 грн.

підпункту 1.2, підпункту 1.4, підпункту 1.5, підпункту 1.6 пункту 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ, підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, абзацом 2 пункту 57.1 статті 57, підпункту 168.1.5, пункту 168.1 статті 168, підпунктом «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, за порушення яких ПКУ передбачена відповідальність, проте не вжило достатніх заходів щодо їх дотримання, що призвело до порушення порядку сплати військового збору в частині порушення строку сплати військового збору, утриманого з нарахованих та не виплачених доходів, який підлягає сплаті у строки, встановлені Податковим Кодексом для місячного податкового періоду, у загальній сумі 248193,83 грн., у т.ч. за січень 2017 р. у сумі 100,05 грн., за лютий 2017 р. у сумі 4327,92 грн., за березень 2017 р. у сумі 9246,28 грн., за квітень 2017 р. у сумі 18686,49 грн., за травень 2017 р. у сумі 18731,85 грн., за червень 2017 р. у сумі 19036,82 грн., за липень 2017 р. у сумі 17138,20 грн., за серпень 2017 р. у сумі 19381,23 грн., за вересень 2017 р. у сумі 18055,75 грн., за жовтень 2017 р. у сумі 18589,32 грн., за листопад 2017 р. у сумі 18329,62 грн., за грудень 2017 р. у сумі 21406,89 грн., за січень 2018 р. у сумі 20153,54 грн., за лютий 2018 р. у сумі 20163,92 грн., за березень 2018 р. у сумі 14950,85 грн., за квітень 2018 р. у сумі 9895,10 грн. На виконання Указу Президента України від 8 листопада 2019 року № 837 «Про невідкладні заходи з проведення реформ та зміцнення держави» Кабінетом Міністрів України 30 вересня 2020 року прийнято постанову № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» (Далі - Постанова №893), відповідно до якої було прийнято рішення про ліквідацію як юридичних осіб публічного права територіальних органів ДПС та надано завдання ДПС щодо створення її територіальних органів як відокремлених підрозділів.

На підставі проведеної перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення рішення від 12 квітня 2021 року № 1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів з військового збору у розмірі 17 794,11 гривень.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі по тексту - ПК України).

Підпунктом 14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з абзацом 2 пункту 57.1 статті 57 ПК України, податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом

Відповідно до статті 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Абзацом «а» п.176.2 ст.176 ПК України встановлений обов`язок податкових агентів, щодо своєчасного та повного нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Згідно підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно з пунктом 16 1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу XX Перехідних положень ПК України, із змінами та доповненнями, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпункту 1.4 пункту 16 1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 ПК України (підпункт 1.5 пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України).

Платники збору зобов`язані забезпечити виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 ПК України (підпункт 1.6 пункту 16і підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України).

Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України встановлено, що Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи (пункт 36.3 статті 36 Податкового кодексу України).

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 110.1 статті 110 ПКУ, платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.

Стосовно сертифікатів (висновку) Торгово-промислової палати України № 1522 від 17.11.2014р. про настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 р. суд зазначає, що згідно змісту Сертифікату ТПП від 17.11.2014 р. він засвідчує настання обставин непереборної сили з 10.06.2014р. при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотримання норм законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації, по момент видачі сертифікату 17.11.2014 р., дату закінчення їх терміну встановити неможливо. Тобто, зазначений Сертифікат ТПП не може свідчити про наявність обставин непереборної сили з 18.11.2014р. по теперішній час і стосується лише продовження граничних строків для подання податкової декларації, у ньому відсутні буд-які посилання на підстави для недотримання встановленого ПК України порядку сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб, військового збору.

Положеннями Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669 не передбачено звільнення від виконання порядку сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб, військового збору.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. № 1276-р викладені в новій редакції Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Згідно вказаних переліків місто Дружківка, Донецької області, яке є місцезнаходженням платника податків, не входить до територій на яких ограни державної влади не здійснюють свої повноваження та не знаходиться на лінії зіткнення.

Слід зазначити, що платником податків не надано будь-яких підтверджень щодо існування форс-мажорних обставин, які не дозволяли (перешкоджали) змушували платника податків дотримуватись порядку сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб, військового збору, у період з 01.01.2017 по 31.12.2019 р.

Водночас, відповідно до статті 10 Закону № 1669-VII протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 року №671/97-ВР (далі - Закон №671/97-ВР) визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 15.07.2014 № 40(3) (в редакції, затвердженій рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 №44(5)

Так, пунктом 6.1 розділу 6 Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

За змістом пункту 6.2 розділу 6 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до Торгово-промислової палати України/регіональної торгово-промислової палати для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставин у такому випадку проводиться на загальних засадах відповідно до цього Регламенту.

Системний аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку про те, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно-правових актів, проте, таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до Торгово-промислової палати України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

До такого ж висновку щодо застосування статті 10 Закону № 1669-VII дійшов Верховний Суд і у постанові від 10.12.2020 № 805/1570/17-а.

Таким чином, сертифікати Торгово-промислової палати від 25.11.2014 №1735 та від 17.11.2014р. № 1522 не є допустимими доказом, які посвідчують дію обставин непереборної сили в період з 01.01.2017 по 31.12.2019 р. (за час прострочення сплати грошових зобов`язань).

Зазначення у сертифікаті, що на момент його видачі обставини непереборної сили тривають, і дату, коло їх дія припиниться, встановити неможливо, не дає підстав стверджувати, що сертифікат засвідчує відповідні обставини безстроково.

Відповідно до частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

З урахуванням вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сума судового збору розподілу не підлягає.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224 230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Дружківського виробничого управління водопровідно- каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» (вул. Гвардійська, 44, м. Дружківка, Донецька область, 84207, , 87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. К.Лібкнехта. 177а, ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецьк область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про скасування податкового повідомлення - рішення № 1 від 12.04.2021р. у сумі 17794,11 грн. відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21 вересня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова