Справа № 344/8998/21
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/8998/21
Провадження № 2-а/344/215/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

секретаря Федоришин М.З.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гриневич І.Б.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Івано-Франківській області в особі молодшого лейтенанта поліції Савки Володимира Володимировича про визнання дій неправомірними та скасування постанови ЕАН № 4147182 від 01.05.2021 про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 01.05.2021р. інспектором патрульної поліції молодшим лейтенантом Савкою В.В. було винесено постанову ЕАН №4147182 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 680 грн. Відповідно до змісту постанови 01.05.2021р. о 13:50 по вул.М.Грушевського водій керуючи ТЗ здійснив зупинку на перехресті чим порушив п.15.9 ПДР порушення заборони зупинки на перехрестях. Вважає дану постанову незаконною з наступних підстав: зупинку ТЗ не здійснював, а пропускав транспортні засоби, які здійснювали рух з другорядної дороги, для чого увімкнув аварійне світло, його ТЗ не перестав рухатися; інспектор Савка В.В. не представився та не надав можливості надати письмові пояснення щодо події, хоча про це заявлялось позивачем; відеозапис проводився не з початку зупинення та спілкування, а з моменту винесення постанови та неодноразово переривався; зміст постанови не дає можливості встановити об`єктивну сторону правопорушення, оскільки відсутня інформація, що саме вчинив водій і у чому саме полягає вчинене ним правопорушення; із правами передбаченими ст.268 КУпАП ознайомлено практично після розгляду справи та винесення постанови. А тому, просив суд визнати протиправними дії інспектора молодшого лейтенанта поліції Савки Володимира Володимировича щодо складання постанови серії ЕАН №4147182 від 01.05.2021; визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН №4147182 від 01.05.2021 у справі про адміністративне правопорушення; поновити строк на оскарження постанови серії ЕАН №4147182 від 01.05.2021; стягнути з відповідача судові витрати.

Від відповідача надійшов відзив, де зазначено про безпідставність позову, а також те, що винесена постанова є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав з мотивів викладених у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила з мотивів викладених у відзиві, додатково зазначила, що факт вчинення правопорушення підтверджується поясненнями свідка, справу розглянуто на місці, а фактичні обставини у позові та у скарзі поданій до УПП щодо скасування постанови - різняться.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При зверненні до суду з позовом позивач просив суд поновити строк на оскарження постанови, визнавши причини пропуску строку звернення до суду поважними, оскільки 07.05.2021 року для досудового врегулювання спору ним було подано скаргу на дії інспектора поліції до УПП в Івано-Франківській області, однак згідно відповіді Департаменту патрульної поліції УПП в Івано-Франківській області від 17.05.2021 року, яка отримана 25.05.2021 у задоволенні скарги та скасування постанови ЕАН №4147182 відмовлено, водночас відеодоказ не було долучено відповідачем, тому тільки після отримання відео він зміг оформити позов до суду .

Законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Так, як вбачається із матеріалів справи відповідь скаргу ОСОБА_1 отримана ним 25.05.2021 року. Відео до відповіді не було долучено і додатково отримано позивачем перед зверненням до суду.

Таким чином, суд вважає, що слід поновити позивачу строк на оскарження такої постанови, оскільки звертаючись до суду з вказаним позовом позивач заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначив обставини, з якими пов`язує поважність причин пропуску строку звернення до суду, а саме оскарження постанови в досудовому порядку та отримання відповіді про результати розгляду лише 25.05.2021 року, після отримання якої було 04.06.2021р. подано позов до суду.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст. ч.3 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, згідно оскаржуваної постанови серії ЕАН №4147182, від 01.05.2021 року, що складена поліцейським поліцейським молодшим лейтенантом поліції Савкою Володимиром Володимировичем, 01.05.2021 о 13:50 м.Івано-Франківськвул.Михайла Грушевського водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ SUZUKI GRAND VITARA НОМЕР_1 здійснив на перехресті, чим порушив п.15.9 ПДР порушення заборони зупинки на перехресті, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. У зв`язку із чим до позивача застосовано адміністративне стягнення, а саме штраф у розмірі 680 грн. (а.с.6).

Так, суд звертає увагу, що відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Відповідно до ч. 3 ст.122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п. «ґ» п.15.9 Правил дорожнього руху зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Так, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень відповідач, повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній адміністративній справі подано до відзиву відеозаписи з нагрудних камер та автомобіля, оглянутих у судовому засіданні, з яких відеореєстратор у автомобілі патрульної поліції, рухаючись 01.05.2021 року о 13:49:04 год. по вул.М.Грушевського у м.Івано-Франківську, фіксує наявність автомобіля SUZUKI GRAND VITARA НОМЕР_1 на перехресті вулиць Вагилевича-Грушевського у якого ввімкнена аварійка і який, при приближенні автомобіля відповідача ближче, перебуває у безперервному русі. При цьому, судом не встановлено з запису відеореєстратора наданого відповідачем, що автомобіль позивача здійснив саме зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушено правила зупинки, стоянки, що створило перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Плзивач також доводив суду й те, що відео з нагрудних камер не надано на момент зупинення позивача, а тільки вже значно пізніше, коли був конфлікт між сторонами біля службового автомобіля поліцейських.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейським дійсно було роз`яснено суть правопорушення, запропоновано надати пояснення по суті правопорушення протягом 5 хв. доки буде виноситись постанова, а також порядок оплати штрафу та оскарження постанови у випадку незгоди, однак таке відео знято не з початку зупинки, а біля автомобіля поліцейських.

Отже, з доказів наданих саме відповідачем не підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, однак і не з`ясовано судом чи було поліцейським дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, так як відео з моменту зупинки автомобіля позивача до матеріалів справи не надано відповідачем.

Згідно ч.3 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Однак на неодноразові прохання позивача представитись, що вбачається із відеозаписів наданих відповідачем, працівники поліції представились о 13:59 (відеозапис №), коли постанова про накладення адміністративного стягнення уже була винесена, щодо часу який передує складанню постанови відео як вже зазначено вище відсутнє.

Окрім того, відповідно до п.4 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, проте поліцейським було ознайомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, з її правами і обов`язками, що підтверджується наданим відповідачем відеозаписом № 13:59год., але після винесення постанови.

Відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Однак на долученому відповідачем до відзиву DVD-R диску з надписом «Кобзан» містяться 5 відео файлів із нагрудної камери поліцейського, які перериваються, але зняті не з початку зупинки авто позивача (а саме: 1)13:50:17-13-50:38, 2)13:53:19-13:54:16, 3)13:54:16-13:54:36, 4)13:54:49-13:56:03, 5)13:59:07-14:03:22), а початок відеозйомки розпочинається з моменту оголошення позивачу суми штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, доведення при оскарженні протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, з врахуванням ч.2 ст.77 КАС України покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4147182, від 01.05.2021 є протиправною та підлягає скасуванню, а справу слід закрити.

Однак, позовну вимогу про визнання протиправними дій відповідача суд вважає безпідставною та недоведеною перед судом, оскільки результатом вчинення таких стало конкретне рішення оскаржувана постанова, яка, за висновком суду підлягає скасуванню, і такий спосіб захисту порушеного у публічно-правових відносинах права позивача суд вважає достатнім та повним.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, то суд дійшов наступного висновку.

Так, ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано тільки Акт виконаних робіт за Договором про надання правничої допомоги №01/06/21 від 01.06.2021р. Як вбачається з Акту виконаних робіт за Договором про надання правничої допомоги №01/06/21 від 01.06.2021р. встановлено, що позивач поніс витрати в сумі 3 300 грн. (три тисячі триста гривень).

Однак, позивачем до справи не надано договору про надання правової допомоги та не додано квитанцію, яка б відповідає проведеній оплаті до такого договору, що відсутній.

Позивачем до позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору №19855 від 05.07.2021р. (ID транзакції ) на суму 454,00 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 221, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП в Івано-Франківській області в особі молодшого лейтенанта поліції Савки Володимира Володимировича про визнання дій неправомірними та скасування постанови ЕАН № 4147182 від 01.05.2021 про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАН № 4147182 від 01.05.2021, що складена поліцейським молодшим лейтенантом поліції Савкою Володимиром Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 сплачений судовий збір в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА