Справа № 2а-279-2007
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Токова С.Є.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
УХВАЛА

21 вересня 2021 року Справа № 2а-279-2007

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Черкаське міське управління земельних ресурсів, ОСОБА_4 , КП ВЖ РЕУ - 5 про визнання рішення недійсним та скасування державного акта,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

У 2007 році ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Черкаське міське управління земельних ресурсів, ОСОБА_4 , КП ВЖ РЕУ - 5 про:

- скасування рішення міськвиконкому Черкаської міської ради від 05.07.2005 № 8-325;

- визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 .

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2007 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2011 року, в задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2014 року зазначені рішення суду першого та апеляційної інстанції залишено без змін.

Після цього, 08.10.2013, 11.07.2014 позивачем було подано заяви про перегляд судового рішення в цій справі за нововиявленими обставинами, у задоволенні яких ухвалами Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2014 року, від 25.11.2014 відмовлено.

01.11.2018 позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися із заявою про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами постанови суду першої інстанції у цій справі, а також 04.04.2019 р. подали доповнення та уточнення до вказаної заяви.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 червня 2018 року в задоволенні зазначеної заяви позивача було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 подали апеляційну скаргу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 червня 2018 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на зазначену постанову апеляційного суду.

02.07.2021 від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про перегляд та скасування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, в якій заявники просять внести зміни до мотивувальної частини вказаної постанови, а в резолютивній частині скасувати рішення від 05.07.2005 та державний акт від 31.10.2005, скасувати постанову від 12.12.2007, яка вступила в законну силу 02.08.2011, та прийняти нове рішення.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили, що вони просять переглянути вказану постанову суду апеляційної інстанції, оскільки Верховний Суд відмовляє в розгляді, а також зазначають, що вказані ними судові рішення потребують зміни, так як права ОСОБА_5 були порушені.

При цьому, заявники стверджують про самозахват 117 кв.м, що, як вони стверджують, призначалися для їх домоволодіння, відібрання їхньої власності 28 кв.м (26 кв.м) для обслуговування їх нерухомої власності.

Разом з тим, заявники посилаються на те, що суд необґрунтовано відмовив у розгляді справи, що суди порушували строки судового розгляду, що постанова суду від 12.12.2007 є незаконною, а її висновки суперечать фактичним обставинам справи.

Також заявники зазначили, що ОСОБА_7 обманює суд і навели відповідні обставини, а також вказали, що їм не зрозуміло, як частина їхньої власності зареєстрована з 1996 по 1999 рр. та підтверджена рішенням м/в від 17.08.1999, могла зникнути з плану міста з 2004 року по 31.12.2015.

Водночас, заявники зазначають, що обставини не є новими та існували і в 1996, і до рішень суду від 19.02.2004, 16.06.2005, 12.12.2007.

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що понад 15 років вони намагаються захистити права в суді і що державна землевпорядна експертиза від 07.04.2005 № 1441 не відповідає вимога законодавства та є сфальсифікованою.

У своїй заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також просили суд витребувати матеріали цієї справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року вказану заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було залишено без руху та надано заявникам строк для усунення недоліків їх заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали суду в установлений у ній спосіб, а саме шляхом зазначення чіткої конкретної дати відкриття або встановлення нововиявлених або виключних обставин, якими обґрунтовується їх вимога про перегляд судового рішення, а також уточнення, які саме (чітко) конкретні обставини вони вважають нововиявленими або виключними та за якою саме правовою нормою звертаються з цією заявою.

26.07.2021 від заявників на виконання вимог вказаної ухвали суду надійшло «доповнення та уточнення заяви», в якому заявники зазначили конкретні обставини, що на їх думку є нововиявленими і зумовлюють необхідність перегляду постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року.

Так, на переконання заявників однією з таких обставин є порушення кримінального провадження у відношенні ОСОБА_4 за їх заявою; повідомлення ОСОБА_1 у травні 2021 року фірмою по нерухомості, що ОСОБА_4 є власником АДРЕСА_1 , включаючи самозахват власності заявників; що така інформація приховувалася ОСОБА_4 та Держгеокадастром при розгляді інших заяв про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; що внаслідок відібрання у них власності руйнується стіна будинку, фундамент, а в підлозі гуляє вітер.

Також заявники додали витяг з Державного земельного кадастру, в якому містяться відомості про документацію із землеустрою станом з 14.03.2014.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року відкрито провадження за вищевказаною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

21.09.2021 о 13:35 год. у судове засідання учасники справи не з`явилися та причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим відповідно до ст. 311 КАС України апеляційним судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заявника, дослідивши обставини справи та проаналізувавши норми процесуального права, колегія суддів вважає, що в цьому випадку відсутні підстави для задоволення зазначеної заяви, з огляду на наступне.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до частин першої, третьої, шостої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Висновки суду.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано виключний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами.

При цьому, нововиявленою обставиною є юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин, тобто такий, що має істотне значення для вирішення конкретної справи, існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом, але не міг бути відомий ані заявнику, ані суду, що розглядав справу.

Разом з тим, у контексті даного питання категорію «істотного значення» обставини слід розуміти так, що якби така обставина була відома суду при вирішенні справи, то це вплинуло б на висновки суду за результатами вирішення спору.

Водночас, поняття «нововиявлені обставини» необхідно чітко відмежовувати від поняття «нові докази», які виникли після постановлення рішення суду.

Крім того, слід враховувати, що обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, що досліджувалися судом при розгляді справи, не є нововиявленою, а таку умову визнання обставин нововиявленими як «не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи» необхідно розуміти як двоєдину сукупність, що складається з фактичного незнання особи про певні обставини справи та неможливості про них дізнатися за умови добросовісного виконання своїх обов`язків і належної підготовки до участі в судовому розгляді справи.

Перевіряючи доводи заявників, судова колегія звертає увагу на те, що предметом судового розгляду в цій справі було рішення міськвиконкому Черкаської міської ради від 05.07.2005 № 8-325 та державний акт про право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 і судами при розгляді цієї справи перевірялися відповідні докази та правовідносини, що існували на час прийняття вказаного рішення та видачу зазначеного акта, про що зазначено в мотивувальних частинах відповідних судових рішень.

При ухваленні постанови від 13.11.2019 Шостим апеляційним адміністративним судом також, відповідно, перевірялося питання щодо можливості віднесення обставин, на які посилалися заявники, до нововиявлених у контексті вищенаведених законодавчих приписів та предмета спору в цій справі.

Разом з тим, обставини, на які наразі посилаються ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами вже вище вказаної постанови апеляційного суду, виникли у 2014-2021 рр. і в розумінні вищевикладених приписів КАС України не є нововиявленими обставинами, не надають достатніх правових підстав для скасування судового рішення та задоволення позову, а свідчать про виникнення вже інших правовідносин, які виходять за межі предмета цього спору і можуть бути підставою для звернення з новою позовною заявою.

При цьому, у своїх висновках, викладених в рішеннях від 28.11.1999 по справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») та від 24.07.2003 по справі «Ryabykh v. Russia» («Рябих проти Росії»), Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, доводи заявників також вказують на їх незгоду із судовими рішеннями у цій справі, що відповідно до ст. 328 КАС України, є підставою для звернення з касаційною скаргою, а не із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Водночас, доводи заявників про те, що Верховний Суд відмовляє у розгляді їх скарг, не є правовою підставою для перегляду відповідного судового рішення за нововиявленими обставинами.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги з доповненнями та уточненнями до неї, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, ретельно проаналізувавши та перевіривши всі доводи заявників, колегія суддів вважає, що вони не ґрунтуються на нормах КАС України, суперечать принципу юридичної визначеності, не відповідають вимогам ст. 361 КАС України, а тому в задоволенні їх заяви слід відмовити, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 311, 321, 325, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі № 2а-279-2007 - відмовити.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 21 вересня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: І.О. Грибан

О.В. Карпушова