Справа № 120/832/21-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/832/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Юлія Миколаївна

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

16 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача, представника відповідача, представника третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

приватний виконавець виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України, у якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформлене протоколом №51 від 29.01.2021 року, в частині притягнення приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 (здійснює діяльність приватного виконавця на підставі посвідчення №0049, виданого 20.06.2017 року Міністерством юстиції України) до дисциплінарної відповідальності та застосування до приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на чотири місяці.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представники відповідача та третьої особи заперечили щодо задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З обставин справи колегією суддів встановлено, що 29.10.2020 року адвокат Наконечний В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із зверненням, у якому зазначив, що приватним виконавцем ОСОБА_1 винесено у виконавчому провадженні №58909088 постанову про стягнення основної винагороди, яку направлено на примусове виконання, не зважаючи на те, що ним не забезпечено повне або часткове виконання виконавчого документу.

На підставі вищезазначеного звернення відповідно до ст. 34 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", пунктів 19, 26 розділу ІІІ Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 року №3284/5, на виконання доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.11.2020 року №7519/20.5.1/11-20, Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 щодо здійснення виконавчого провадження №58909088, за результатами якої складена довідка від 14.12.2020 року.

Перевіркою, встановлено, що постановою приватного виконавця від 15.04.2019 року відкрито виконавче провадження №58909088 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н. від 20.07.2018 року №1790 про звернення стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,1600 га, кадастровий номер: :02:005:0004. Право власності на нерухоме майно належить ОСОБА_2 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного нерухомого майна, задовольнити вимоги АТ "Райффайзен Банк Аваль" щодо погашення заборгованості, яка виникла за період з 15.04.2008 року по 06.06.2018 року у розмірі 4261892,00 грн та 10000,00 грн - за плату за вчинення виконавчого напису.

Окрім того, перевіркою встановлено, що 15.04.2019 року приватним виконавцем винесена постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця в сумі 427189,20 грн.

15.04.2019 року приватним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на земельну ділянку, загальною площею 0,1600 га, кадастровий номер: :02:005:0004 ( АДРЕСА_1 ).

22.04.2019 року приватним виконавцем описано та арештовано вищезазначену земельну ділянку, яка належить боржнику ( ОСОБА_2 ).

23.04.2019 року приватним виконавцем ОСОБА_1 винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якої для участі у виконавчому провадженні призначений суб`єкт оціночної діяльності - ТОВ "Приватна експертна служба".

30.05.2019 року арештоване нерухоме майно боржника передано на реалізацію до державного підприємства "Сетам".

Згідно повідомлення державного підприємства "Сетам" від 05.06.2019 року, перші торги щодо реалізації арештованого майна боржника призначені 03.07.2019 року за лотом № 354572, початкова ціна продажу майна 1472040,00 грн.

Перевіркою встановлено, що 03.07.2019 року на підставі заяви представника стягувача приватним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Пунктом 4 цієї постанови знято з електронних торгів лот № 354572, а саме: земельну ділянку, площею 0.1600 га, кадастровий номер: :02:005:0004, за адресою: АДРЕСА_1 , дата проведення аукціону: 03.07.2019 року.

Цього ж дня, 03.07.2019 року приватним виконавцем ОСОБА_1 винесена постанова про виправлення помилки у процесуальному документі, якою внесені виправлення до постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 15.04.2019 року, а саме в резолютивній частині постанови після постановляю: пункт 2 виправлено з "Копію постанови направити боржнику" на "Стягувач приватний виконавець виконавчого округу Київської області ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1 , р/р № НОМЕР_2 в ПАТ "Державний ощадний банк" МФО:322669". Пункт 3 виправлено з "Постанова про стягнення з боржника основної винагороди може бути оскаржена у строк та у порядку, встановленому законодавством" на "Постанова про стягнення з боржника основної винагороди є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення". Доповнено пункт 4 "Строк пред`явлення до виконання згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", а саме до 15.04.2022". Доповнено пунктом 5 "Копію постанови направити боржнику". Доповнено пунктом 6 "Постанова про стягнення з боржника основної винагороди може бути оскаржена у строк та у порядку, встановленому законодавством".

03.07.2019 року позивач направив приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Говорову П.В. заяву про примусове виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженню № 58909088

Окрім того, під час проведення перевірки встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 року у справі № 320/3912/19, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020 року у справі № 320/3912/19 та набрало законної сили 12.03.2020 року, визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця від 03.07.2019 року "Про виправлення помилки у процесуальному документі" у межах виконавчого провадження №58909088 та визнано постанову приватного виконавця від 15.04.2019 року у виконавчому провадженні № 58909088 про стягнення основної винагороди у розмірі 427189,20 грн такою, що не підлягає прийняттю до виконання.

Відповідно до висновку довідки про результати проведення позапланової невиїзної перевірки позивача від 14.12.2020 року встановлено порушення ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", а також ч. 1 ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Таким чином, на підставі довідки за результатами проведення позапланової перевірки діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 . Міністерством юстиції України сформовано подання від 22.01.2021 року № 795/20.5.1/32-21 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 ..

У поданні Міністерства юстиції України вказано, що виявлені позаплановою невиїзною перевіркою в діяльності приватного виконавця порушення свідчать про порушення ним принципів діяльності приватного виконавця та засад здійснення виконавчого провадження.

Так, при здійсненні виконавчого провадження №58909088 приватним виконавцем порушено вимоги:

- пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" щодо здійснення діяльності з дотриманням принципу законності;

- пункту 3 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" щодо здійснення виконавчого провадження з дотриманням засад законності;

- частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" щодо виправлення помилки у процесуальному документі;

- частини 1 статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" щодо стягнення основної винагороди приватного виконавця.

29.01.2021 року на засіданні Дисциплінарної комісії приватних виконавців розглянуто подання Міністерства юстиції України про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, за результатами розгляду якого Дисциплінарною комісією вирішено притягнути приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення його діяльності строком на 4 місяці.

У подальшому, наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2021 року №2110/7 "Про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення" вирішено ввести в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 29.01.2021 року, оформлене протоколом №51. Зупинити діяльність приватного виконавця ОСОБА_1, посвідчення №0049, видане 20.06.2017 року, строком на 4 місяці.

За наслідками прийнятого наказу від 23.06.2021 року №2110/7 внесено зміни в Єдиний реєстр приватних виконавців України щодо зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців, яке оформлене протоколом №51 від 29.01.2021 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 року № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Контроль за діяльністю приватного виконавця відповідно до частини першої статті 34 Закону № 1403-VIII здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Частиною третьою, четвертою та сьомою статті 34 вказаного Закону передбачено, що позапланові перевірки проводяться на підставі: 1) заяви приватного виконавця про проведення перевірки; 2) письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця; 3) неподання приватним виконавцем у встановлені строки звітності чи іншої інформації та/або подання недостовірної інформації.

Під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічні положення містяться у пункті 19 Розділу ІІІ Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 року № 3284/5 (далі - Порядок № 3284/5).

За змістом пункту 26 Розділу ІІІ Порядку № 3284/5 позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця проводиться шляхом витребування від приватного виконавця потрібних документів та відомостей у межах предмета звернення та надання висновку щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства, який викладається в довідці за результатами такої перевірки.

Пунктом 29 Розділу ІІІ Порядку № 3284/5 визначено, що за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця Управління контролю (Управління забезпечення примусового виконання рішень) складає довідку, в якій зазначаються: підстави проведення перевірки; факти, викладені у зверненні або у скарзі, на підставі яких проводиться перевірка; обставини, встановлені під час перевірки, із посиланням на джерела отримання інформації; висновок щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства з посиланням на відповідну норму законодавства.

Статтею 37 зазначеного Закону встановлено, що приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями статті 38 Закону № 1403-VIII визначено, що підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком приватного виконавця є: 1) факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю приватного виконавця; 2) порушення правил професійної етики приватного виконавця; 3) розголошення професійної таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 4) невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків; 5) невиконання статуту Асоціації приватних виконавців України, рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України.

Статтею 39 вказаного Закону передбачено, що дисциплінарна комісія приватних виконавців (далі - Дисциплінарна комісія) утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків.

Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців затверджується Міністерством юстиції України.

До складу Дисциплінарної комісії входять дев`ять членів, по чотири члени із яких призначаються Міністерством юстиції України, у тому числі Міністр або заступник Міністра, та з`їздом приватних виконавців України, один член призначається Радою суддів України. Зазначені органи мають право призначати до складу Дисциплінарної комісії осіб із числа своїх представників, суддів, суддів у відставці, науковців, фахівців у галузі права та приватних виконавців. Персональний склад Дисциплінарної комісії затверджується наказом Міністерства юстиції України.

Дисциплінарна комісія: 1) розглядає подання Міністерства юстиції України, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 2) у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Міністерству юстиції України чи Раді приватних виконавців України; 3) приймає рішення на підставі подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі призначення не менше семи членів комісії.

Рішення Дисциплінарної комісії приймаються на її засіданні, за умови присутності не менше п`яти членів комісії, шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. У разі рівного розподілу голосів рішення вважається неприйнятим.

Рішення Дисциплінарної комісії оформлюється протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени комісії.

На засіданні Дисциплінарної комісії мають право бути присутніми представники Асоціації приватних виконавців України, громадських об`єднань та засобів масової інформації.

За приписами статті 40 Закону № 1403-VIII дисциплінарна комісія розглядає подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та приймає рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У разі якщо подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності внесено за результатами перевірки діяльності приватного виконавця, здійсненої на підставі скарги учасника виконавчого провадження, яка одночасно є предметом судового розгляду з оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця, Дисциплінарна комісія відкладає розгляд цього подання до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду такої скарги. У такому разі перебіг строку, передбаченого частиною першою цієї статті, зупиняється до набрання судовим рішенням законної сили.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності: 1) зобов`язана запросити на засідання приватного виконавця та заслухати його пояснення з питань, що стали підставою для внесення подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 2) має право запросити на засідання учасника виконавчого провадження, скарга якого стала підставою для перевірки діяльності приватного виконавця та внесення подання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, для надання додаткових пояснень по суті скарги; 3) має право запросити на засідання та заслухати думку представників органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших осіб за їхньою згодою.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, приймає одне з таких рішень: 1) задовольнити подання та застосувати до приватного виконавця дисциплінарне стягнення; 2) відхилити подання та направити матеріали для повторної перевірки діяльності приватного виконавця; 3) відхилити подання та відмовити в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

У разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Відповідно до статті 41 Закону № 1403-VIII за вчинення дисциплінарного проступку до приватного виконавця може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) догана; 3) зупинення діяльності приватного виконавця на строк до шести місяців; 4) припинення діяльності приватного виконавця.

Рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України.

Про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення робиться запис у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

У разі якщо приватний виконавець протягом року з дня застосування до нього дисциплінарного стягнення не вчинив нового дисциплінарного проступку, він вважається таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, введене в дію наказом Міністерства юстиції України, може бути оскаржено до суду.

Отже, приватний виконавець може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, яким вважається невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.

Накладення дисциплінарного стягнення на приватного виконавця здійснюється Дисциплінарною комісією, яка при визначенні виду дисциплінарного стягнення враховує обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Судом встановлено, що під час проведення Дисциплінарною комісією перевірки діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 встановлено наявність порушень частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" щодо виправлення помилки у процесуальному документі та частини 1 статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" щодо стягнення основної винагороди приватного виконавця.

Зазначені порушення позивачем допущено при винесенні постанови від 15.04.2019 року про стягнення основної винагороди приватного виконавця в сумі 427189,20 грн та постанови про виправлення помилки у процесуальному документі, якою внесені виправлення до постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 15.04.2019 року.

Водночас, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 у справі № 320/3912/19, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020 та набрало законної сили 12.03.2020, визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця від 03.07.2019 року "Про виправлення помилки у процесуальному документі" у межах виконавчого провадження №58909088 та визнано постанову приватного виконавця від 15.04.2019 року у виконавчому провадженні № 58909088 про стягнення основної винагороди у розмірі 427189,20 грн такою, що не підлягає прийняттю до виконання.

Київський окружний адміністративний суд вказав на те, що: "Постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 15.04.2019 року ВП № 58909088 не містить дати набрання рішенням законної сили; строк пред`явлення рішення до виконання; не зазначено жодних ідентифікуючих ознак однієї із сторін виконавчого провадження - стягувача - приватного виконавця."

При цьому, судом зазначено, що неналежне виконання своїх обов`язків виконавцем, зокрема недотримання порядку та строків вручення виконавчих документів, відсутність всіх необхідних ідентифікуючих ознак учасників виконавчого провадження та істотних умов виконавчого документа є обмеженням права учасника виконавчого провадження на можливість реалізувати своє право оскаржити таке рішення у судовому порядку.

Таким чином, рішенням суду, яке набрало законної сили встановлено порушення приватним виконавцем ОСОБА_1 вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зокрема положень п. 2 Розділу ІІІ, в результаті чого постанова від 15.04.2019 року у виконавчому провадженні № 58909088 про стягнення основної винагороди у розмірі 427189,20 грн визнана такою, що не підлягає виконанню.

Оскільки факт протиправності постанов та, як наслідок, дій приватного виконавця при винесенні постанов, встановлений та підтверджений рішенням суду, то такий факт відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України не потребує доказування.

Водночас, висновки суду за результатами розгляду справи №320/3912/19 були враховані Дисциплінарною комісією при прийняття оскаржуваного рішення.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу апелянта на те, що винесення приватним виконавцем в межах виконавчого провадження постанови про стягнення основної винагороди безпосередньо стосується виконання позивачем делегованих йому державою повноважень та виконання ним публічних функцій, які регулюються Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Відтак, перевірка правомірності дій приватного виконавця в частині стягнення з боржника основної винагороди входить до компетенції Дисциплінарної комісії.

Між тим, судом встановлено, що Дисциплінарною комісією при обранні виду дисциплінарної відповідальності було враховано те, що до приватного виконавця ОСОБА_1 протягом року вже застосовувалось дисциплінарне стягнення, а саме рішенням Дисциплінарної комісії від 22.07.2020 року вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді попередження, яке введене в дію наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2020 року №2005/7.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті рішення, оформленого протоколом №51 від 29.01.2021 року, Дисциплінарною комісією дотримано баланс між обставинами вчинення проступку, ступенем вини приватного виконавця, тяжкістю вчиненого проступку, наявністю наслідків та факт застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року у зв`язку з чим, застосовано відповідний вид дисциплінарного стягнення, який є співмірним тяжкості вчинених порушень.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 вересня 2021 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.