Справа № 640/21983/21
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Київ № 640/21983/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомАкціонерного товариства «Укргазвидобування»
до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
провизнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Акціонерне товариство «Укргазвидобування» з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить:

- визнати протиправними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 15.07.2021 у виконавчому провадженні №4028021;

- визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 15.07.2021 у виконавчому провадженні №4028021 у сумі 500 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що Акціонерним товариством «Укргазвидобування» у добровільному порядку 02.10.2020 платіжним дорученням №334242 сплачено борг у сумі 5000,00 грн., з урахуванням того, що відповідачем фактично не вчинялось дій, спрямованих на примусове виконання відповідного судового рішення. Крім того, за твердженням представника позивача, у порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, а також враховуючи те, що виконавче провадження №4028021 було розпочато 20.06.2007, отже, до набрання чинності вказаного Закону постанова про стягнення виконавчого збору до набрання не приймалась, а тому, у силу ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, державний виконавець мав спершу винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а потім у цей же день чи не пізніше наступного винести постанову про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.08.2021 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання у справі, а також встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву разом з витребуваними копіями матеріалів виконавчого провадження.

У призначене на 13.09.2021 судове засідання з`явився представник позивача, який заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач явку свого представника у вказане судове засідання не забезпечив, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. З огляду на викладене, судом ухвалено про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Разом з тим, від представника відповідача через канцелярію суду надійшли витребувані матеріали виконавчого провадження.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, державним виконавцем Мороз Л.Є. відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві за результатами розгляду виконавчого листа №2-648, виданого 01.12.2006 Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області, про стягнення з ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн. моральної шкоди щодо примусового виконання, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2007 (ВП №4028021), якою боржнику встановлено 7-денний строк для добровільного виконання рішення.

Постановою від 29.06.2007 виконавче провадження №4028021 зупинено.

Постановою від 12.01.2021 виконавче провадження №4028021 поновлено

Іншою постановою від 12.01.2021 здійснено заміну боржника у виконавчому провадженні №4028021 з ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» його правонаступником - АК «Укргазвидобування».

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєвим В.В. від 15.07.2021 у межах виконавчого провадження №4028021 визначено стягнути з боржника - АК «Укргазвидобування» - виконавчий збір у розмірі 500,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

З огляду на викладене, суд звертає увагу, що у силу п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла станом на момент винесення оскаржуваної постанови, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приписами ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2 3, 2 4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9 15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання та є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження, адже одночасно з відкриттям виконавчого провадження, він повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору, що є обов`язком державного виконавця.

Разом з тим, враховуючи те, що виконавче провадження №4028021 відкрито до набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, оскаржувана постанова винесена лише 15.07.2021.

Суд також звертає увагу, що з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що грошові кошти у сумі 5 000,00 грн. перераховано згідно з платіжним дорученням від 02.10.2020 №334242, тобто вже після відкриття виконавчого провадження №4028021. Відтак, враховуючи фактичні обставини справи, які свідчать про те, що виконавче провадження №4028021 фактично підлягає завершенню на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а рішення боржником виконано лише після відкриття виконавчого провадження (02.10.2020), виконавчий збір підлягає стягненню на підставі наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, чинних станом на момент винесення оскаржуваної постанови та станом на момент вчинення відповідної виконавчої дії.

Як наслідок, суд дійшов до висновку, що оскаржувана постанова винесена правомірно та у межах наданих держаному виконавцю повноважень.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні останніх.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 268-269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (, адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених ст. 272 цього Кодексу.

Суддя Т.О. Скочок