Справа № 120/6133/21-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 вересня 2021 р. Справа № 120/6133/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями відповідача, що полягають у неналежному проведенні перевірки звернення позивача від 23.02.2021 щодо неправомірних дій старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 .

Ухвалою від 18.06.2021 позовну заяву залишено без руху.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 07.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.08.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Зокрема зазначає, що звернення засудженого ОСОБА_1 від 23.02.2021 отримано міжрегіональним управлінням листом від 02.03.2021 Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України. На виконання зазначеного листа проведена службова перевірка інформації, викладеної у зверненні позивача від 23.02.2021 з приводу можливих протиправних дій з боку старшого оперуповноваженого ВОРР Центрально-Західного міжрегіонального управління старшою лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3 відносно нього. За наслідками проведеної перевірки складено та затверджено висновок від 16.03.2021- документ, який містить правову оцінку виявлених фактів та обставин, дій чи бездіяльності осіб рядового і начальницькою складу, висновки та пропозиції.

Відповідач вказує, що у своєму зверненні позивач повідомив про те, що 17.02.2021 капітан внутрішньої служби ОСОБА_4 ознайомлював його з матеріалами розгляду звернення, в ході чого погрожував йому вбивством. Заявник вимагав вжити заходів з метою виключення будь-яких зустрічей з ОСОБА_5 . Засуджений ОСОБА_6 у своєму письмовому поясненні підтвердив інформацію, викладену у зверненні.

Під час проведення перевірки опитано старшого оперуповноваженого ОСОБА_2 та оперуповноваженого оперативного відділу державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» лейтенанта внутрішньої служби Лутченка М.С., які надали пояснення, що дійсно 17.02.2021 ОСОБА_2 ознайомлював засудженого ОСОБА_1 з матеріалами раніше поданого ним звернення. Під час ознайомлення жодних погроз в адресу останнього ОСОБА_2 не висловлював.

В ході перевірки журналу №4143 «Реєстрації рапортів про застосування фізичної сили, спеціальних засобів та гамівної сорочки до засуджених» встановлено, що до засудженого ОСОБА_1 за час тримання в установі спеціальні засоби та фізична сила не застосовувались.

Згідно ст. 10 КВК України у разі виникнення небезпеки життю та здоров`ю засуджених, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вони мають право зверну і ися із заявою до будь-якої посадової особи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. У цьому разі посадова особа зобов`язана вжити невідкладних заходів, щодо забезпечення особистої безпеки засудженого, зокрема ізолювати засудженого в безпечне місце чи перевести в іншу установу виконання покарань. Однак, оперативна інформація на посягання життя та здоров`я відносно позивача в оперативний відділ установи не надходила, що підтверджується довідкою оперативного відділу державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Із зібраних та вивчених матеріалів перевірки в діях старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 порушень законодавства України та прав засуджених не виявлено. Відтак відомості, зазначені у зверненні, свого підтвердження не знайшли.

Щодо посилань позивача на обставини, які відбулись 17.06.2020, то відповідач зазначає, що вказані обставини та проведена по ним службова перевірка були предметом дослідження Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/6646/20-а.

20.08.2021 надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача заперечує доводи відповідача, викладені у відзиві, та просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 . Окрім того, сторона позивача вказує, що відповідач з метою приховання протиправних дій старшого оперуповноваженого ОСОБА_3 навмисно не взяв до уваги всі обставини та докази, а також і те, що на даний час існує реальна загроза життю та здоров`ю ОСОБА_1 ; із сторони ОСОБА_3 . Крім того, відповідачем жодним чином не зазначено, що ОСОБА_2 перевищив свої службові повноваження, внаслідок чого наніс позивачу два удари по правій руці.

У період з 06.09.2021 по 15.09.2021 головуючий суддя перебував у відпустці.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши наведені доводи сторін, суд встановив наступне.

Вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 ОСОБА_1 засуджено до довічного позбавлення волі. Місцем відбування призначеного покарання є Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

23.02.2021 позивач звернувся на Урядову гарячу лінію щодо неправомірних дій старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 . Зміст звернення полягав у тому, що 17.02.2021 ОСОБА_2 ознайомлював заявника з матеріалами розгляду звернення ОСОБА_1 від 04.01.2021, а після чого почав висловлювати погрози вбивством в бік заявника. А тому, позивач у цьому зверненні просив провести перевірку за даним фактом, а також вжити невідкладних заходів по недопущенню будь-яких зустрічей між позивачем та ОСОБА_5 .

Вказане звернення позивача скеровано листом Департаменту виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 02.03.2021 №2/1-711-21/П-580 за належністю до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції.

На виконання вказаного листа, відповідачем проведено службову перевірку інформації, викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо неправомірних дій капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 .

Під час проведення перевірки опитано старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 , який у своєму письмовому поясненні від 10.03.2021 повідомив, що 17.02.2021 ознайомлював засудженого ОСОБА_1 з матеріалами розгляду раніше поданих ним звернень. В ході ознайомлення засуджений ніяких заяв та невдоволень не висловлював. Зауважив, що звернення є повністю вигаданим та зміст не відповідає дійсності, оскільки в ході ознайомлення засудженого він жодних погроз та образ, в адресу ОСОБА_1 , не висловлював. Вказав, що зазначене може підтвердити оперуповноважений ОСОБА_7 , який був присутній при ознайомленні.

Оперуповноважений оперативного відділу державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» лейтенант внутрішньої служби Лутченко М.С. у своєму письмовому поясненні від 10.03.2021 повідомив, що 17.02.2021 він був присутній, коли оперуповноважений ОСОБА_4 в службовому кабінеті ознайомлював засудженого ОСОБА_1 із матеріалами розгляду його заяв. В ході ознайомлення жодних погроз в адресу останнього не висловлювалось та жодного тиску не здійснювалось.

ОСОБА_1 15.03.2021 також надав письмові пояснення, в яких зазначив, що 17.02.2021 ОСОБА_2 запропонував йому ознайомитися з матеріалами розгляду його звернення від 04.01.2021, після чого почав висловлювати погрози вбивством. Засуджений просив вжити заходів щодо недопущення між ними зустрічей.

В ході перевірки журналу №4143 «Реєстрації рапортів про застосування фізичної сили, спеціальних засобів та гамівної сорочки до засуджених» встановлено, що до засудженого ОСОБА_1 за час тримання в установі спеціальні засоби та фізична сила не застосовувались.

Крім того, згідно довідки оперативного відділу ДУ "Вінницька УВП №1" від 16.03.2021, яка складена про те, що в результаті оперативного відпрацювання осіб, які утримуються в державній установі "Вінницька УВП (№1)", інформації відносно засудженого до ДВП ОСОБА_1 , 1990 року народження, про посягання на його життя чи здоров`я з боку працівників установи, а також осіб, які утримуються в державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)", до оперативного відділу не надходило.

У висновку службової перевірки інформації, викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо неправомірних дій старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 від 16.03.2021 зазначено, що із зібраних та вивчених матеріалів перевірки в діях старшої оперуповноваженого ОСОБА_3 порушень законодавства України та прав засуджених не виявлено. Посадовою інструкцією ОСОБА_3 передбачено права та обов`язки, під час реалізації та виконання яких можливі безпосередні контакти із засудженими, в чому числі ОСОБА_1 . Вжиття заходів щодо недопущення будь-яких зустрічей ОСОБА_3 з ОСОБА_1 , як того вимагає останній, означає відсторонення його від виконання своїх службових обов`язків. В ході перевірки підстав для відсторонення ОСОБА_2 від виконання своїх службових обов`язків не виявлено. Дані факти підтверджуються зібраними матеріалами перевірки.

Враховуючи викладене, вважати, службову перевірку інформації, викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо неправомірних дій капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 , закінченою. Інформацію, викладену у зверненні щодо неправомірних дій капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 такою, що свого підтвердження не знайшла.

Вказаний висновок затверджений 16.03.2021 першим заступником начальника Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції Бойчуком В.

Листом від 16.03.2021 №3/367-21/П-277 ОСОБА_1 повідомлено, що його звернення від 23.02.2021 щодо неправомірних дій капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 розглянуто та інформація, викладена у зверненні свого підтвердження не знайшла. Підстав для відсторонення ОСОБА_2 від виконання своїх службових обов`язків не виявлено.

Таке рішення відповідача ОСОБА_1 вважає протиправним, тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач засуджений до довічного позбавлення волі та відбуває покарання у Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду (ч. 3 ст. 63 Конституції України).

Нормативно-правовим актом, який регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими є Кримінально-виконавчий кодекс України (далі КВК України).

Відповідно до ст. 2 КВК України кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (ч. 1, 2 ст. 7 КВК України).

Частиною 2 ст. 151 КВК України встановлено, що на осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що державою гарантовано права, свободи і законні інтереси засуджених, які користуються усіма правами людини та громадянина за винятком обмежень, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України, законами України і встановлених вироком суду.

Статтею 8 КВК України передбачені основні права засуджених. Зокрема одним із них є право звертатися відповідно до законодавства з пропозиціями, заявами і скаргами до адміністрації органів і установ виконання покарань, їх вищестоящих органів, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених осіб таких міжнародних організацій, суду, органів прокуратури, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань. Відповідні звернення (кореспонденція) подаються до адміністрації установи виконання покарань. Про отримання адміністрацією звернення (кореспонденції) засудженому видається талон-підтвердження. Протягом трьох діб (а у випадках, встановлених законодавством, протягом однієї доби) з часу видачі талона-підтвердження зазначене звернення (кореспонденція) направляється адресату.

Окремо у ст. 10 КВК України виділено право засуджених на особисту безпеку.

Так, відповідно до положень ч. 1-3 ст. 10 КВК України засуджені мають право на особисту безпеку.

У разі виникнення небезпеки життю і здоров`ю засуджених, які відбувають покарання у виді арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, вони мають право звернутися із заявою до будь-якої посадової особи органу чи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. У цьому разі посадова особа зобов`язана вжити невідкладних заходів щодо забезпечення особистої безпеки засудженого.

Адміністрація установи виконання покарань вживає заходів до переведення засудженого в безпечне місце, а також інших заходів до усунення небезпеки, вирішує питання про місце подальшого відбування ним покарання.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України".

Згідно зі ст. 1 цього Закону на Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" обумовлено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 14 вищезазначеного Закону до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Так, наказом Міністерства юстицію України від 25.04.2017 №1408/5 затверджено Порядок здійснення заходів щодо забезпечення безпеки осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах (далі - Порядок №1408/5).

Згідно з ч. 3 розділу І Порядку №1408/5, забезпечення безпеки осіб, взятих під варту, та засуджених, у тому числі тих, які беруть участь у кримінальному судочинстві, здійснюється оперативними підрозділами установ виконання покарань та слідчих ізоляторів.

Відповідно до ч. 1-3 р. ІІІ Порядку №1408/5 у разі виникнення загрози безпеці засуджений має право звернутися із заявою до будь-якої посадової особи органу чи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. У цьому разі посадова особа зобов`язана вжити невідкладних заходів щодо забезпечення особистої безпеки засудженого.

При отриманні заяви (повідомлення) про загрозу безпеці засудженого посадова особа слідчого ізолятора або установи виконання покарань негайно доповідає про це начальнику слідчого ізолятора або установи виконання покарань та черговому помічнику начальника слідчого ізолятора або установи виконання покарань або особі, яка виконує його обов`язки.

У разі наявності у заяві (повідомленні) про загрозу безпеці засудженого відомостей про кримінальне правопорушення черговий помічник начальника слідчого ізолятора або установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки, надсилає заяву (повідомлення) до відповідного правоохоронного органу.

Отримавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці засудженого, начальник слідчого ізолятора або установи виконання покарань вживає заходів щодо переведення засудженого в безпечне місце та здійснює перевірку заяви чи повідомлення.

Перевірка заяви чи повідомлення про загрозу безпеці засудженого здійснюється не більше трьох діб, при цьому з`ясовуються джерела загрози та встановлюються особи, від яких вона може надходити.

За результатами перевірки начальник слідчого ізолятора або установи виконання покарань зобов`язаний протягом трьох діб прийняти рішення про застосування або про відмову від застосування заходів безпеки, про що повідомити заявника.

Частиною 5 Порядку №1408/5 визначено, що за результатами перевірки заяви або повідомлення про загрозу безпеці засудженого, вжитих заходів безпеки щодо такого засудженого складається висновок на основі службового розслідування, який у триденний строк затверджується начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора.

Так, судом встановлено, що 23.02.2021 позивач звернувся на Урядову гарячу лінію щодо неправомірних дій старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 . Зміст звернення полягав у тому, що 17.02.2021 ОСОБА_2 ознайомлював заявника з матеріалами розгляду звернення ОСОБА_1 від 04.01.2021, а після чого почав висловлювати погрози вбивством в бік заявника. А тому, позивач у цьому зверненні просив провести перевірку за даним фактом, а також вжити невідкладних заходів по недопущенню будь-яких зустрічей між позивачем та ОСОБА_5 .

У свою чергу, відповідачем проведено службову перевірку інформації, викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо неправомірних дій капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів службової перевірки, під час проведення перевірки опитано старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 , який у своєму письмовому поясненні від 10.03.2021 повідомив, що 17.02.2021 ознайомлював засудженого ОСОБА_1 з матеріалами розгляду раніше поданих ним звернень. В ході ознайомлення засуджений ніяких заяв та невдоволень не висловлював. Зауважив, що звернення є повністю вигаданим та зміст не відповідає дійсності, оскільки в ході ознайомлення засудженого він жодних погроз та образ, в адресу ОСОБА_1 , не висловлював. Вказав, що зазначене може підтвердити оперуповноважений ОСОБА_7 , який був присутній при ознайомленні.

Оперуповноважений оперативного відділу державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» лейтенант внутрішньої служби Лутченко М.С. у своєму письмовому поясненні від 10.03.2021 повідомив, що 17.02.2021 він був присутній, коли оперуповноважений ОСОБА_4 в службовому кабінеті ознайомлював засудженого ОСОБА_1 із матеріалами розгляду його заяв. В ході ознайомлення жодних погроз в адресу останнього не висловлювалось та жодного тиску не здійснювалось.

ОСОБА_1 15.03.2021 також надав письмові пояснення, в яких зазначив, що 17.02.2021 ОСОБА_2 запропонував йому ознайомитися з матеріалами розгляду його звернення від 04.01.2021, після чого почав висловлювати погрози вбивством. Засуджений просив вжити заходів щодо недопущення між ними зустрічей.

Разом з тим, при дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що до засудженого ОСОБА_1 за час тримання в установі спеціальні засоби та фізична сила не застосовувались, що підтверджується копією журналу №4143 «Реєстрації рапортів про застосування фізичної сили, спеціальних засобів та гамівної сорочки до засуджених».

Водночас, відповідно до ст. 10 КВК України, у разі виникнення небезпеки життю і здоров`ю засуджених, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вони мають право звернутися із заявою до будь-якої посадової особи органу чи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. У цьому разі посадова особа зобов`язана вжити невідкладних заходів щодо забезпечення особистої безпеки засудженого, зокрема, ізолювати засудженого в безпечне місце чи перевести в іншу установу виконання покарань.

Однак, інформація на посягання життя та здоров`я позивача у відділ установи не надходила, що підтверджується довідкою оперативного відділу державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» від 16.03.2021.

Разом з тим, слід звернути увагу, що посадовою інструкцією старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 передбачено права та обов`язки, під час реалізації та виконання яких можливі безпосередні контакти із засудженими, в тому числі і з ОСОБА_1 . Поряд з цим, вжиття заходів щодо недопущення зустрічей ОСОБА_3 з ОСОБА_1 , як того вимагає останній, означає відсторонення його від виконання своїх службових обов`язків.

Відтак, в ході перевірки підстав для відсторонення ОСОБА_2 від виконання своїх службових обов`язків не виявлено.

На основі зібраних та досліджених матеріалів 16.03.2021 затверджено висновок службової перевірки інформації, викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо неправомірних дій капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 , згідно з яким відомості, викладені у зверненні ОСОБА_1 від 23.02.2021, не знайшли свого підтвердження.

Про результати розгляду звернення повідомлено засудженого ОСОБА_1 та роз`яснено право оскарження.

Також відповідач листом від 17.03.2021 №3/377-21/П-277 повідомив про результати перевірки Департамент з питань виконання кримінальних покарань.

З огляду на встановлені обставини та дослідженні докази, суд вважає безпідставними аргументи позивача про протиправні дії відповідача щодо неналежного проведення перевірки його звернення від 23.02.2021.

У свою чергу, суд не бере до уваги доводи та докази представника позивача на обставини, які відбулися 16.06.2020 та 03.08.2020, оскільки такі не стосуються факту, здійснення ОСОБА_2 , як зазначає позивач, протиправних дій 17.02.2021 та не були підставою звернення від 23.02.2021 засудженого ОСОБА_1 .

За таких обставин, позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача, що полягають у неналежному проведенні перевірки звернення від 23.02.2021 щодо неправомірних дій старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 , задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести повно та об`єктивно перевірку по зверненню від 23.02.2021, суд зазначає, що така є похідною від першої позовної вимоги, а тому також не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, з вище наведених мотивів, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Відповідач: Центрально - Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (вул. Брацлавська, 2-А, м. Вінниця, 21001, )

Суддя Комар Павло Анатолійович