Справа № 280/4194/21
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року (о 15 год. 45 хв.)Справа № 280/4194/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Прус Я.І.,

представника позивача Сідельнікової О.Л.,

представника відповідача Ветушко М.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (далі - Департамент, відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відділу реєстрації фізичних осіб по Дніпровському району управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту від 18.02.2021 №302-4/04-23 про зняття з реєстрації місця проживання;

зобов`язати відповідача зняти з реєстрації місця проживання позивача з адреси: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відділ реєстрації фізичних осіб по Дніпровському району управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту відмовив у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 з адреси: АДРЕСА_1 , у зв`язку із реєстрацію малолітніх дітей за даною адресою, однак не дивлячись на реєстрацію дітей за адресою: АДРЕСА_1 , останні фактично проживають за даною адресою з матір`ю, що підтверджується довідкою від 01.03.2021, виданою головою правління ОСББ «Олександрівський посад» та договором про участь батьків у вихованні дітей від 15.04.2020 №342. Зауважує, що позивач не проживає за вказаною адресою, у зв`язку із чим реалізуючи своє право на вільний вибір місця проживання хоче зняти себе з реєстрації місця проживання. Вказує, що позивач виконав всі вимоги, необхідні для зняття останнього з реєстрації місця проживання та надав весь необхідний перелік документів, які містять достовірну інформацію. Враховуючи те, що фактично за зазначеною адресою позивач не проживає понад три роки, а також беручи до уваги фактичне проживання малолітніх дітей разом із матір`ю, на думку позивача, відмова відповідача у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 грубо порушує його право на вільний вибір місця проживання.

Ухвалою судді від 31.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 17.06.2021 вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 15 липня 2021 року.

Відповідач позов не визнав, 24 червня 2021 року надав до суду відзив (вх. №35778), в якому зазначає, що у силу ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України дитина, яка не досягла 10 років, може бути зареєстрована лише за місцем проживання батьків або одного з них, тому у разі зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за вищезазначеною адресою, за цією адресою залишилися би зареєстрованими малолітні діти без батьків, що суперечить діючому законодавству. Також наголошує, що п. 24 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207, унеможливлює реєстрацію малолітньої дитини окремо від батьків або одного з них та навіть у разі, якщо б зняття реєстрації місця проживання ОСОБА_1 і було б проведено, то таке зняття підлягало б скасуванню відповідно до вимог п. 28 Правил, як таке, що проведено з порушенням законодавства. Крім того, стверджує, що у силу п. 18, 26 Правил чітко визначено, що малолітня дитина обов`язково повинна бути зареєстрована разом з одним з батьків і зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини здійснюється виключно разом з одним із батьків, але таких заяв ОСОБА_1 до Департаменту подано не було. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

15 липня 2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08 вересня 2021 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, долученому до матеріалів справи. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 з 12.02.2010 перебував з ОСОБА_3 у шлюбі, який зареєстровано Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 34.

Від шлюбу у подружжя мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать копії свідоцт про народження серія НОМЕР_1 від 15.06.2010 та серія НОМЕР_2 від 22.10.2013.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2018 по справі №337/4170/17 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вирішено розірвати.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 24.04.2018 по справі №337/4170/17 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2018 по цій справі змінено, зазначивши, що причиною розірвання шлюбу стало небажання позивача ОСОБА_1 продовжувати сімейне життя з ОСОБА_3 , втрата ним почуття любові і поваги до своєї дружини, а також що шлюбні відносини сторони припинили з кінця жовтня 2017 року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Після розірвання шлюби спільні діти залишилися проживати разом із матір`ю, ОСОБА_3 , що підтверджується пунктом 2 Договору від 15.04.2020, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О. та зареєстрованим у реєстрі за №342.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проте за вказаною адресою фактично не проживає. За адресою: АДРЕСА_1 на даний час проживають ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить довідка від 01.03.2021, , виданою головою правління ОСББ «Олександрівський посад».

18.02.2021 позивач звернувся до відділу реєстрації фізичних осіб по Дніпровському району управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту із заявою №302-4/04-23 про зняття з реєстрації місця проживання, однак у знятті з місця проживання відмовлено із посиланням на приписи п. 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 11, 26 Постанови Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», особа не подала необхідних документів, зняття з реєстрації неможливе, оскільки за даною адресою зареєстровані малолітні діти вищезазначеної особи.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-ІV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Згідно зі статтею 7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

- заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;

- судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (далі - Правила № 207), встановлено, що ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Відповідно до пункту 26 Правил № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11.

Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами). Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Підстави для відмови у знатті з реєстрації місця проживання встановлено статтею 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» та пункті 11 Правил № 207, якими передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію;

у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;

для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Згідно з пунктом 27 Правил № 207 працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у цій заяві.

Працівник органу реєстрації у день звернення особи (її представника) або в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадової особи виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку, зокрема приймає рішення про зняття з реєстрації або про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для відмови ОСОБА_1 у знятті з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , є та обставина, що за цією адресою разом із позивачем зареєстровані його малолітні діти, які залишилися би зареєстрованими без батьків.

Так, частиною 3 статті 29 Цивільного кодексу України встановлено, що місцем проживання особи від 10 до 14 років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає(частина 4 статті 29 Цивільного кодексу України).

Отже, чинним законодавством України визначено, що місце проживання дитини має бути місцем проживання її батьків або одного з них.

Також пунктом 18 Правил встановлено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Таким чином, Правилами чітко визначено, що малолітня дитина обов`язково повинна бути зареєстрована разом з одним із батьків, і зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини здійснюється виключно разом з одним із батьків. Тобто, при знятті з реєстрації того з батьків, з ким зареєстровані діти до 14 років, вони (діти) повинні бути також зняті з реєстрації.

Вказані приписи Правил реєстрації місця проживання не суперечать нормам статті 160 Сімейного кодексу України, якою визначено що місце проживання малолітньої дитини, визначається за згодою батьків.

Суд зауважує, що вимоги, встановлені Законом № 1382-ІV та Правилами №207 щодо належного оформлення заяви для зняття з реєстрації місця проживання особи за вказаною нею адресою, є обов`язковими, як для органів місцевого самоврядування, які здійснюють відповідні дії, так і для громадян.

В зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку про правомірність відмови відповідача у знятті з реєстраційного обліку позивача, оскільки під час подання заяви про зняття його з реєстрації місця проживання, останнім не подано необхідних документів, що доводами позовної заяви та матеріалами справи не спростовується.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність свого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради(69063, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 36, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20.09.2021.

Суддя І.В. Батрак