Справа № 560/1099/21
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1099/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

21 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради про визнання рішення протиправним та поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полонської міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення першої сесії Полонської міської ради VIII скликання від 02.12.2020 (прийняте 11.12.2020) в частині пункту 1 про звільнення ОСОБА_1 11.12.2020 з посади заступника міського голови, у зв`язку з закінченням строку повноважень Полонської міської ради VII скликання та її виконавчого комітету, поновити на посаді заступника міського голови Полонської міської ради VII від 11.12.2020.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення справи, подав апеляційну скаргу.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що станом на момент подання позовної заяви та апеляційної скарги виконавчий комітет Полонської міської ради VIII скликання фактично не створений (утворений) радою не сформовано та не затверджено його персональний склад, оскільки розпорядженням Полонського міського голови від 16.12.2020 р. № 342/2020 "Про зупинення рішення міської ради від 02.12.2020 року № 9 "Про утворення виконавчого комітету Полонської міської ради та визначення його чисельності" рішення зупинено та вирішено винести на позачергову сесію Полонської міської ради повторний розгляд рішення міської ради від 02.12.2020 р. № 9 "Про утворення виконавчого комітету Полонської міської ради та визначення його чисельності". Таким чином новий склад виконавчого комітету ще не сформовано.

04 серпня 2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

У відповідності до вимог ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Полонської міської ради від 05.08.2016 №28 ОСОБА_1 затверджено на посаду заступника міського голови виконавчого комітету Полонської міської ради.

Рішенням Полонської міської ради від 02.12.2020 №10 позивача звільнено з 11.12.2020 з посади заступника міського голови виконавчого комітету Полонської міської ради, у зв`язку з закінченням строку повноважень Полонської міської ради VII скликання та її виконавчого комітету.

ОСОБА_1 вважаючи звільнення з займаної ним посади незаконним, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач займаючи виборну посаду, повинен бути звільнений з посади у зв`язку із закінченням строку повноважень виконавчого комітету Полонської міської ради VII.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Статтею 8 Конституції України регламентовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Територіальна громада здійснює місцеве самоврядування в порядку, встановленому законом, безпосередньо або через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина третя статті 140, частина перша статті 144 Конституції України).

Згідно Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені також у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

У частині першій статті 143 Конституції України закріплено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують, крім передбачених в Основному Законі України, й інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначені Законом України від 07 червня 2001 року № 2493-III "Про службу в органах місцевого самоврядування".

За визначенням, наведеним у статті 1 вказаного Закону служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Статтею 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Ст.3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" унормовано, що посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Статтею 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" визначено, що правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Порядок прийняття на службу в органи місцевого самоврядування врегульовано статтею 10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" якою передбачено прийняття на посаду заступника сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради шляхом затвердження відповідною радою.

Приписами статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України.

Вищенаведене свідчить про те, що спеціальним законом, яким врегульоване питання припинення служби в органах місцевого самоврядування є Закон №280/97 та Закон №2493, а при не врегулюванні цими законами окремих правовідносин застосовується КЗпП.

Згідно з частиною першою статті 46 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається із пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Пунктами 2, 8 частини 4 статті 42 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено, що сільський, селищний, міський голова організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

За змістом частини п`ятнадцятої статті 46 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Статтею 51 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу, внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що посадова особа, яка займає посаду заступника міського голови, після закінчення строку повноважень міської ради та відповідно голови міської ради підлягає звільненню з посади у зв`язку із закінченням строку повноважень виконавчого комітету міської ради.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постановах від 26.02.2020 у справі №440/3602/18, від 28.04.2020 у справі №356/1163/15-а, від 08.04.2020 у справі №812/363/18, від 12.12.2019 у справі №202/1331/16-а, та від 22.10.2019 у справі №180/855/16-а.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Полонської міської ради від 05.08.2016 №28 ОСОБА_1 затверджений на посаду заступника міського голови виконавчого комітету Полонської міської ради VII скликання.

02.12.2020 розпочалася перша сесія Полонської міської ради VIII скликання, на якій прийнято рішення №9 від 02.12.2020 "Про утворення виконавчого комітету Полонської міської ради та визначення його чисельності".

Отже, з моменту прийняття рішення від 02.12.2020 №9 Полонська міська рада розпочала процедуру формування виконавчого комітету

Після створення виконавчого комітету рішенням від 02.12.2020 №10 Полонської міської ради звільнено ОСОБА_1 з посади заступника міського голови, у зв`язку з закінченням строку повноважень виконавчого комітету Полонської міської ради VII скликання та її виконавчого комітету.

Таким чином, враховуючи, що посада позивача є виборною, а строк перебування на ній припинено у зв`язку із закінченням повноважень виконавчого комітету Полонської міської ради, колегія суддів вважає, що звільнення заступника міського голови, як посадової особи органів місцевого самоврядування, які обіймають виборні посади, у зв`язку із закінченням повноважень, має здійснюватися відповідно до положень статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", який є спеціальним законом по відношенню до здійснення місцевого самоврядування та проходження служби в органах місцевого самоврядування.

При цьому, рішення про утворення нового виконавчого комітету Полонської міської ради є самостійною та достатньою підставою для звільнення із займаної ним посади.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки ОСОБА_1 не увійшов до складу нового виконавчого комітету, то не міг продовжувати виконання своїх повноважень, а тому спірне рішення про звільнення позивача прийняте після рішення про створення виконавчого комітету новообраної міської ради, що не суперечить вимогам статті 51 Закону №280/97-ВР.

Щодо посилання ОСОБА_1 на зупинення рішення №9 від 02.12.2020 Полонської міської ради VIII скликання, колегія суддів звертає увагу, що вищезазначене рішення дійсно було зупинено розпорядженням Полонського міського голови від 16.12.2020, в зв`язку з невідповідністю резолютивної частини, однак розпорядження винесено вже після звільнення позивача з посади. При цьому, вказуючи на протиправність рішення №9 від 02.12.2020, останній його не оскаржує.

Колегія суддів також вважає необгрунтованими доводи скаржника про те, що станом дату як подання позову, так і апеляційної скарги склад нового виконавчого комітету ще не сформовано, оскільки в матеріалах справи міститься рішення Полонської міської ради VIII скликання від 30.12.2020 за №3 "Про утворення виконавчого комітету Полонської міської ради VIII скликання та визначення його чисельності".

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 304, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Іваненко Т.В.