Справа № 140/6811/21
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року ЛуцькСправа № 140/6811/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії як інваліду війни ІІІ групи у зв`язку із звільненням з органів внутрішніх справ України на підставі наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 06.04.2020 №3 о/с, з 01.03.2021; зобов`язання здійснити виплату пенсії як інваліду війни ІІІ групи у зв`язку із звільненням з органів внутрішніх справ України на підставі наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 06.04.2020 №3 о/с, з 01.03.2021 по даний час та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що у період з 23.07.2014 по 10.03.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді міліціонера взводу №2 роти патрульної служби міліції особового призначення «Луганськ-1» ГУ МВС Луганської області та взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» ГУ МВС України у Луганській області. З 06.04.2020 позивач працював на посаді міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особового призначення «Луганськ-1» ГУ МВС Луганської області. На підставі наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 01.04.2020 №2о/с «По особовому складу» був звільнений з посади міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області у запас Збройних Сил України за пунктом 63 «з» (через скорочення штатів) з 06.04.2020 відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. Також вказує, що з 30.11.2017 йому призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Однією з підстав для призначення пенсії (підтвердження факту звільнення зі служби) був наказ Головного управління МВС у Луганській області №2о/с від 23.01.2018 (звільнення з 29.11.2017). Не погоджуючись із звільненням ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення та моральної шкоди. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 в справі №140/6607/20 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 01.04.2020 №2о/с «По особовому складу» в частині звільнення старшини міліції ОСОБА_1 з посади міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області у запас Збройних Сил України за пунктом 63 «з» (через скорочення штатів) з 06.04.2020 відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ; поновлено ОСОБА_1 на посаді міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області з 06.04.2020. В задоволенні решти вимог відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення наказом ГУ МВС України у Луганській області від 12.10.2020 №3 о/с поновлено старшину поліції ОСОБА_1 на посаді міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» ГУ МВС України у Луганській області з 06.04.2020. Одночасно вказаним наказом позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 63 «а» (за віком) відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Однак, як вказує ОСОБА_1 , з березня 2021 року ГУ ПФУ у Волинській області припинив виплачувати йому пенсію, як інваліду війни ІІІ групи. На звернення до ГУ ПФУ у Волинській області та на Урядову гарячу лінію стосовного пенсійного забезпечення отримував відповідь, що відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. Такі дії ГУ ПФУ України у Волинській області позивач вважає неправомірними, а тому просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Представником відповідача 04.08.2021 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що 30.11.2017 ГУ ПФУ у Волинській області ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності, на підставі подання Міністерства внутрішніх справ України. Вказує, що Під час підготовки відзиву пенсійним фондом було виявлено рішення суду щодо поновлення ОСОБА_1 на службі, зокрема: постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 по справі №876/10668/17, якою визнано протиправним та скасовано наказ №83 о/с від 10.03.2015 Головного управління МВС України у Луганській області про звільнення старшини міліції ОСОБА_1 , міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» Головного управління МВС України у Луганській області, зобов`язано поновити ОСОБА_1 на вказаній посаді з 10.03.2015; постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2018 по справі №803/450/18, якою визнано протиправним та скасовано наказ №2 о/с від 23.01.2018 Головного управління МВС України у Луганській області про звільнення старшини міліції ОСОБА_1 , міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» Головного управління МВС України у Луганській області, зобов`язано поновити ОСОБА_1 на вказаній посаді; постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 по справі №140/123/19, якою визнано протиправним та скасовано наказ №23 о/с від 20.12.2018 Головного управління МВС України у Луганській області про звільнення старшини міліції ОСОБА_1 , міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» Головного управління МВС України у Луганській області, зобов`язано поновити ОСОБА_1 на вказаній посаді з 22.12.2018; ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 про відкриття провадження у справі №140/6607/20 за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу №2 о/с від 01.04.2020 Головного управління МВС України у Луганській області про звільнення старшини міліції ОСОБА_1 , міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» Головного управління МВС України у Луганській області, про поновлення ОСОБА_1 на вказаній посаді з 06.04.2020.

Наказом Головного управління МВС України в Луганській області від 12.10.2020 №3 о/с ОСОБА_1 поновлено на службі з 06.04.2020. З огляду на наявність вказаних рішень суду та наказу про поновлення ОСОБА_1 на службі, відповідачем прийнято рішення про припинення виплати пенсії останньому з 01.03.2021, оскільки відповідно до частини першої та другої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України. Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенси оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Зазначає, що для призначення пенсії по інвалідності позивачу необхідно звернутися із заявою до Міністерства Внутрішніх справ України, як уповноваженого органу, який підготує подання з розрахунком вислуги років та інші необхідні документи та направить їх до Відповідача для нарахування пенсії по інвалідності. Оскільки таке подання на адресу ГУ ПФУ у Волинській області не надходило, тому дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу не можна вважати неправомірними, оскільки приймаючи рішення про припинення виплати пенсії Управління діяло виключно в межах, визначених нормами чинного законодавства.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, відповідач зазначає, що адміністративному позові позивач не надав жодних доказів заподіяння діями відповідачів йому моральних чи фізичних страждань, а тому підстав для стягнення моральної шкоди немає.

Також вважає безпідставною вимогу щодо встановлення судового контролю.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30.11.2017 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262) у зв`язку із звільненням з 29.11.2017 на підставі наказу Головного управління МВС у Луганській області №2о/с від 23.01.2018.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2018 у справі №876/5672/18 скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 23.01.2018 №2о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з 29.11.2017 зі служби в органах внутрішніх справ та поновлено на службі на посаді міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» з 29.11.2017.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 12.10.2018 №18о/с ОСОБА_2 поновлено на службі на посаді міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» з 29.11.2017.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 20.12.2018 №23о/с ОСОБА_2 звільнено у запас через скорочення штатів з 22.12.2018з посади міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1»

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі №140/123/19 скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 20.12.2018 №23 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 з 22.12.2018 зі служби в органах внутрішніх справ та поновлено на службі на посаді міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення „Луганськ-1 з 22.12.2018.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 12.10.2018 №18о/с ОСОБА_2 поновлено на службі на посаді міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» з 22.12.2018.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 01.04.2020 №2о/с ОСОБА_2 звільнено у запас через скорочення штатів з 06.04.2020 з посади міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі №140/6607/20 скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 01.04.2020 №2о/с в частині звільнення ОСОБА_2 з 06.04.2020 зі служби в органах внутрішніх справ та поновлено на службі на посаді міліціонера взводу № 1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення „Луганськ-1 з 06.04.2020.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.09.2020, наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 12.10.2020 №3 о/с ОСОБА_2 поновлено на службі на посаді міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» з 06.04.2020.

У зв`язку з повторним прийняттям ОСОБА_2 на військову службу, ГУ ПФУ у Волинській області з 01.03.2021 припинено виплату позивачу пенсії на підставі рішення № від 24.02.2021.

Не погодившись з діями відповідача щодо припинення виплати пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

Відповідно до абзацу другого статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенси оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Таким чином, для призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, йому необхідно звернутися із заявою до Міністерства Внутрішніх справ України, як уповноваженого органу, який готує подання з розрахунком вислуги років та інші необхідні документи, які в подальшому направляються до відповідного управління пенсійного фонду для нарахування пенсії по інвалідності.

Враховуючи вищевикладене, призначення пенсії позивачу при наступному звільненні зі служби з органів внутрішніх справ, з урахуванням періодів служби в органах внутрішніх справ, можливе у разі надання необхідних документів уповноваженим структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України.

Водночас, як встановлено матеріалами справи, Міністерство внутрішніх справ України листом від 09.04.2021 № 14541/22-2021 повідомило ГУ ПФУ у Волинській області про відсутність підготовки нового подання на призначення пенсії ОСОБА_2 та направлення його до ГУ ПФУ у Волинській області, що виключає можливість виплачувати позивачу пенсії по інвалідності.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням наведених вище норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно припинив виплату пенсії позивачу як особі з інвалідністю ІІІ групи, відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Міністерство внутрішніх справ України (01601, місто Київ, вулиця Богомольця, 10, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський