Справа № 640/19870/20
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Беспалова О.О.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2021 року, суддя Аверкова В.В., у справі за адміністративним позовом Державної авіаційної служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" про стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И Л А:

Державна авіаційна служба України звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" про стягнення заборгованості у сумі 69 541,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтувано тим, що оскільки на час вирішення спору по суті заявлених позовних вимог відповідачем не надано доказів сплати коштів в сумі 69 541,93 грн та одночасно не надано доказів оскарження відповідних дій позивача, заявлена до стягнення сума є простроченою заборгованістю відповідача, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ухвал Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Авіакомпанія «Джоніка» та призначено розгляд справи в порядку письмового провадження з 08 липня 2021 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 03 серпня 2021 року.

03.08.2021 року від скаржника ТОВ «Авіакомпанія «Джоніка» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 12-30 21 вересня 2021 року.

Оскільки скаржник повторно не з`явився в судове засідання, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, колегія суддів прийшла до висновку про слухання справи у його відсутності за наявними у справі доказами, визнавши неявку в судове засідання представника скаржника з неповажних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що Державною авіаційною службою України на підставі звітів щодо діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" згідно з ліцензією на провадження господарської діяльності з надання послуг із перевезення пасажирів, вантажів повітряним транспортом авіакомпанії виставлено до сплати рахунки-фактури за перевезення пасажирів та багажу у період з березня по квітень 2020 року, а саме: за березень 2020 року - рахунок - фактура від 21 квітня 2020 року № 933 на суму 65 949,71 грн; за квітень 2020 року - рахунок - фактура від 21.05.2020 № 968 на суму 3 592,22 грн. Загальна сума 69 541,93 грн.

Доказів оплати вказаних рахунків відповідачем до суду не надано, про наявність таких доказів суду не повідомлено.

Одночасно в матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем дій позивача по виставленню вказаних рахунків-фактур.

Оскільки кошти в сумі 69541,93 грн Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" у добровільному порядку не сплачені, позивач вважає таку суму заборгованістю, внаслідок чого звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах регулюється Повітряним кодексом України (далі -ПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для забезпечення реалізації основних напрямів державної політики у сфері авіаційної діяльності та використання повітряного простору України, утримання та забезпечення діяльності уповноваженого органу з питань цивільної авіації з метою виконання покладених на нього завдань та функцій, участі та представництва України у міжнародних авіаційних організаціях та інших заходах діє Державний спеціалізований фонд фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях (далі - Фонд).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 12 ПК України надходженнями Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях є державні збори із суб`єктів авіаційної діяльності за надання прав на експлуатацію повітряних ліній.

Такими надходженнями є державні збори із суб`єктів авіаційної діяльності:

1) за сертифікацію, реєстрацію, перереєстрацію об`єктів та суб`єктів авіаційної діяльності та супроводження їх діяльності;

2) за надання прав на експлуатацію повітряних ліній;

3) за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України;

4) за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України;

5) за вчинення офіційних дій, пов`язаних з наглядом у сфері цивільної авіації, у тому числі під час виконання польотів в інших державах за договорами фрахту/лізингу, які розраховуються залежно від кількості та маси повітряних суден, строків тимчасового базування за кордоном та регіонів виконання польотів;

6) з авіаційної безпеки;

7) з інших передбачених законом надходжень.

Відповідно до підпункту 19 пункту 4 Положення № 520 Державіаслужба відповідно до покладних на неї завдань забезпечує надходження та використання коштів Фонду.

Частиною сьомою та восьмою статті 12 ПК України визначено, що забезпечення надходження та використання коштів Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях здійснює уповноважений орган з питань цивільної авіації.

Платежі, що підлягають сплаті до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях, є обов`язковими для всіх суб`єктів авіаційної діяльності.

При цьому згідно з частиною дев`ятою статті 12 ПК України перелік, розмір та порядок сплати державних зборів, порядок використання коштів Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях визначаються Кабінетом Міністрів України.

Перелік, розмір та порядок сплати державних зборів, які справляються із суб`єктів авіаційної діяльності, порядок використання коштів Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях регламентовано Положенням про Державний спеціалізований фонд фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях, затвердженим Кабінету Міністрів України від 28.09.1993 № 819, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2018 № 1101 (далі - Постанова №1101).

Згідно п. 3 Положення №819 державні збори, які справляються Державіаслужбою із суб`єктів авіаційної діяльності (далі - державні збори) в установленому цим Положенням порядку, зараховуються до Фонду.

Пунктом 8 Положення №819 визначено, що розрахунок державних зборів здійснює Державіаслужба. За результатами розрахунку державних зборів суб`єкту авіаційної діяльності оформляється відповідний рахунок-фактура на сплату державного збору.

Пунктом 11 Постанови №1101 визначено, що розрахунок державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, проводиться щомісяця на підставі інформації про пасажирів, які відлетіли з аеропорту України, та про кількість тонн вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України.

Інформацію про пасажирів, які відлетіли з аеропорту України, та про кількість тонн вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України, експлуатант аеропорту подає Державіаслужбі щомісяця до 20 числа наступного періоду. Така інформація повинна містити найменування авіаперевізника, вид повітряних перевезень (регулярні або нерегулярні, повітряні перевезення у межах України або міжнародні повітряні перевезення з України), період (місяць та рік), за який подається інформація. Інформація подається окремо щодо регулярних та нерегулярних перевезень.

Для виявлення та усунення можливих неточностей та помилок у такій інформації авіаперевізник у разі потреби повинен провести з експлуатантами аеропортів до 10 числа місяця, що настає за звітним, звірку щодо кількості пасажирів, які відлетіли з аеропорту, та кількості тон вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України.

Датою оформлення рахунка-фактури на сплату державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, є дата робочого дня, що настає за датою надходження до Державіаслужби від усіх експлуатантів аеропортів звіту про пасажирів, які відлетіли з аеропорту України, та про кількість тонн вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України.

Інформація про пасажирів, які відлетіли з аеропорту України, та про кількість тонн вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України, яку експлуатант аеропорту не подав Державіаслужбі в установлений строк, включається до розрахунку в наступному місяці. У даному випадку для розрахунку державних зборів застосовується офіційний курс валют, установлений Національним банком на день оформлення рахунка-фактури за попередній місяць.

Платником рахунка-фактури на сплату державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, є авіаперевізник, який виконував повітряні перевезення.

Частиною п`ятою статті 12 ПК України визначено, що із суб`єктів авіаційної діяльності справляються наступні державні збори: за сертифікацію, реєстрацію, перереєстрацію об`єктів та суб`єктів авіаційної діяльності та супроводження їх діяльності; за надання прав на експлуатацію повітряних ліній; за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України; за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України; за вчинення офіційних дій, пов`язаних з наглядом у сфері цивільної авіації, у тому числі під час виконання польотів в інших державах за договорами фрахту/лізингу, які розраховуються залежно від кількості та маси повітряних суден, строків тимчасового базування за кордоном та регіонів виконання польотів; з авіаційної безпеки; з інших передбачених законом надходжень.

Як убачається із матеріалів справи, Державіаслужбою на підставі звітів щодо діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" згідно з ліцензією на провадження господарської діяльності з надання послуг із перевезення пасажирів, вантажів повітряним транспортом авіакомпанії виставлено до сплати рахунки-фактури за перевезення пасажирів та багажу у період з березня по квітень 2020 року, а саме: за березень 2020 року - рахунок - фактура від 21 квітня 2020 року № 933 на суму 65 949,71 грн.; за квітень 2020 року - рахунок - фактура від 21.05.2020 № 968 на суму 3 592,22 грн. Загальна сума 69 541,93 грн.

Розрахунок сум, визначених у виставлених рахунках-фактури, здійснюється у відповідності до пунктів 25, 26 Додатку до Постанови № 1101, а саме за ставками державних зборів згідно зі здійсненними перевезеннями: за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України: у разі здійснення повітряних перевезень у межах України (з одного пасажира) 0,5 долара США; у разі здійснення міжнародних повітряних перевезень з України (з одного пасажира) 2 долари США; за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України: у разі здійснення повітряних перевезень у межах України (за 1 тонну) 2,5 долара США, у разі здійснення міжнародних повітряних перевезень з/до України (за 1 тонну) 10 доларів США.

Кількість перевезених пасажирів та вантажу множиться на відповідну ставку збору, визначену вищевказаними пунктами Додатку до Постанови №1101.

Державіаслужба використовує надходження до Фонду для розвитку авіаційної діяльності України, забезпечення безпеки польотів та екологічної безпеки повітряних суден з метою фінансування заходів щодо забезпечення діяльності цивільної авіації в Україні відповідно до вимог Конвенції про міжнародну цивільну авіацію та участі України у міжнародних авіаційних організаціях.

Разом з тим, відповідно до положень Авіаційних правил України "Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу", затверджених наказом Державної авіаційної служби України від 26.11.2018 № 1239, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.02.2019 за № 141/33112, до вартості авіаквитка включаються ТАРИФ та ТАКСИ.

За своєю природою вищевказані складові відрізняються, з огляду на наступне:

1) відповідно до пункту 1 розділу V Правил № 1239 ТАРИФИ, що використовуються - затверджені й опубліковані авіаперевізником або від імені авіаперевізника (або якщо не опубліковані, розраховані згідно з тарифними нормативами авіаперевізника) тарифи на відповідний рейс або рейси з місця відправлення і до місця призначення, зазначених у квитку, які є чинними на день оплати квитка для відповідного класу обслуговування. Кожний тариф передбачає правила його застосування, які включають строк дії квитка, умови використання тарифу, повернення коштів за невикористане перевезення або його частину, інші умови та може включати надбавки до тарифу (surcharge), які є його невід`ємною частиною.

Правила застосування тарифів затверджуються авіаперевізником, оприлюднюються на його офіційному веб-сайті та мають бути доступними пасажирам для ознайомлення.

Пунктом 3 розділу V Правил № 1239, зокрема, передбачено, що ТАКСИ встановлюються та затверджуються відповідно до законодавства і мають бути опубліковані у формі, доступній для ознайомлення.

2) пунктом 4 розділу V Правил № 1239 чітко встановлено, що аеропортові збори (такси), податки і збори, встановлені державою аеропорту відправлення (призначення), збори (ТАКСИ) авіаперевізника не включаються до ТАРИФУ, а разом з тарифом становлять повну вартість повітряного перевезення.

Водночас відповідно до пункту 97 частини першої статті 1 ПК України суб`єкт авіаційної діяльності - фізичні та юридичні особи незалежно від форми власності, відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі цивільної авіації.

Таким чином, як свідчать матеріали справи, ТОВ "Авіакомпанія "Джоніка" підпадає під пряму дію закону, який зобов`язує сплачувати державні збори до Державного бюджету України для зарахування у Фонд.

Кожен суб`єкт авіаційної діяльності, який здійснює перевезення пасажирів та вантажу справляє ряд зборів (аеропортовий збір, збір за безпеку, державний збір), що входить до собівартості квитка. Державні збори, які сплачуються споживачем (пасажиром, відправником вантажу) та включаються авіакомпанією до собівартості квитка залишаються у розпорядженні Відповідача.

Тобто, державний збір сплачується пасажиром (споживачем) через авіакомпанію, послугами якої він користується, та має бути переданий авіакомпанією (перевізником) за цільовим призначенням, в даному випадку до Фонду (Державного бюджету).

Таким чином, державні збори за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України, та за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України, входять до системи ТАКСИ, і, відповідно до норм чинного законодавства, встановлюються та затверджуються відповідно до положень Постанови №1101.

Разом з тим, як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, ТОВ "Авіакомпанія "Джоніка", надавши у період з березня по квітень 2020 року послуги з перевезення пасажирів і вантажів та отримавши від пасажирів і відправників вантажу державний збір (за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України, та за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України), в порушення вищезазначених законодавчих норм не сплатила відповідні збори до Фонду.

Згідно пункту 10, 11 Положення № 1101 розрахунок державних зборів, визначених пунктом 4 цього Положення, проводиться щомісяця на підставі інформації провайдера аеронавігаційного обслуговування про плату, одержану за надані аеронавігаційні послуги.

Провайдер аеронавігаційного обслуговування подає щомісяця до 20 числа наступного періоду Державіаслужбі інформацію про плату, одержану за надані аеронавігаційні послуги.

Державні збори сплачуються провайдером аеронавігаційного обслуговування протягом 30 днів з дати оформлення відповідного рахунка-фактури, якою є наступний робочий день, що настає за датою надходження до Державіаслужби звіту провайдера аеронавігаційного обслуговування про плату, одержану за надані аеронавігаційні послуги. Державні збори, не сплачені протягом 30 днів з дати оформлення рахунка-фактури, наданого для їх сплати, вважаються простроченою заборгованістю перед Фондом.

Рахунок-фактура на сплату державних зборів надсилається провайдеру аеронавігаційного обслуговування факсимільним зв`язком або електронною поштою в день оформлення, а протягом двох робочих днів - поштою (рекомендованим листом).

Розрахунок державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, проводиться щомісяця на підставі інформації про пасажирів, які відлетіли з аеропорту України, та про кількість тонн вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України.

Державні збори згідно з рахунком-фактурою на сплату державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, сплачуються протягом 30 днів з дати його оформлення.

Державні збори, не сплачені протягом 30 днів з дати оформлення рахунка-фактури на сплату державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, вважаються простроченою заборгованістю перед Фондом.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що з 07.08.2020 року набрала чинності нова редакція Повітряного кодексу України, яким доповнено статтею 121 та визначено особливості справляння і ставки державного збору за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України, та державного збору за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України.

Відповідно до частини першої статті 9 Бюджетного кодексу України доходи бюджету класифікуються за такими розділами: 1) податкові надходження; 2) неподаткові надходження; 3) доходи від операцій з капіталом; 4) трансферти.

Частинами другою, третьою статті 9 Бюджетного кодексу України податковими надходженнями визнаються встановлені законами України про оподаткування загальнодержавні податки і збори та місцеві податки і збори.

Неподатковими надходженнями визнаються: 1) доходи від власності та підприємницької діяльності; 2) адміністративні збори та платежі, доходи від некомерційної господарської діяльності; 2-1) власні надходження бюджетних установ; 3) інші неподаткові надходження.

Аналіз наведених норм законодавства у їх системному зв`язку дає підстави для висновку, що державний збір, який суб`єкт авіаційної діяльності повинен сплачувати до Державного спеціалізованого фонду, є цільовими, по суті відплатним платежем до Державного бюджету України. За своїм призначенням, підставами сплати і характером цих підстав, а також порядком визначення розміру цього платежу, він належить до категорії неподаткових.

Зокрема, в контексті обставин цієї справи треба зауважити, що державні збори за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України, та за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України, є одними із видів (джерел) надходження коштів Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях (пункти 3, 4 частини п`ятої статті 12 Повітряного кодексу України).

Наведене правове регулювання спірних відносин дає підстави вважати, що державні збори на стягнення заборгованості зі сплати яких подано цей позов, не є податком.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в постановах від 19.02.2020 у справі №826/16485/16 (касаційне провадження К/9901/43048/18); від 18.03.2020 у справі №826/15268/17 (касаційне провадження №К/9901/2868/19); від 24.04. 2020 у справі №826/7916/17.

Вказане підтверджується також тим, що надходження до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11 "Про бюджетну класифікацію" за кодом 24061500 віднесено до розділу 20000000 "Неподаткові надходження".

Відповідач не надав до суду доказів, які б свідчили, що відповідач не закладав у загальну вартість послуг з авіаперевезень збір за перевезення пасажирів та вантажу та взагалі не надав належних доказів чи отримував такі кошти, на яку суму.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не з`ясував даної обставини, колегія суддів не бере до уваги, оскільки як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції відповідач мав би спростувати доводи позивача в цій частині, надавши відповідні докази та обґрунтування.

Безпідставними є доводи відповідача і щодо пропуску позивачем строку для звернення до суду з даним позовом.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем виставлено до сплати відповідачу рахунки-фактури: за березень 2020 року від 21.04.2020 №933 на суму 65 949,71 грн; за квітень 2020 року від 21.05.2020 №968 на суму 3 592,22 грн.

Відповідно до ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встновлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право пред`явлення вимог.

Отже, у позивача виникли підстави для звернення до суду із даним позовом про стягнення боргу за березень 2020 року після сплину 30 днів з дати оформлення заборгованості рахунка-фактури від 21.04.2020, тобто з 22.05.2020. До суду позивач звернувся 20.08.2020 року, тобто в межах тримісячного строку, встановленого КАС України.

Частиною другою статті 29 Бюджетного кодексу України передбачено, що до доходів загального фонду Державного бюджету України належать, зокрема, 20 відсотків надходжень до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях (пункт 43).

Отже, аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що державний збір, який надходить до фонду, формує загальнодержавні витрати на авіаційну діяльність, здійснення яких проводиться відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України і є обов`язковим неподатковим платежем для всіх суб`єктів авіаційної діяльності платежем за надання певних видів державних послуг, який перераховується до Державного бюджету України та є його складовою частиною.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Державної авіаційної служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" про стягнення заборгованості, оскільки відповідачем не надано доказів сплати коштів в сумі 69 541,93 грн, а тому заявлена до стягнення сума є простроченою заборгованістю відповідача, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2021 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Беспалов О.О.

Повний текст виготовлено: 21 вересня 2021 року.