Справа № 640/15944/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Київ № 640/15944/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГЕЛЕКСІ" ( пр. Науки, 50, Київ 83, 03083, )

до: Національного банку України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601, )

про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГЕЛЕКСІ" (далі - позивач, ТОВ "ФК "ГЕЛЕКСІ") з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про надуманість висновків Нацкомфінпослуг щодо порушення ТОВ "ФК "ГЕЛЕКСІ" законодавства про фінансові послуги та Розпорядження від 25.07.2019 №1460 про застосування до ТОВ "ФК "ГЕЛЕКСІ" заходу впливу в умовах відсутності доведеного факту вчинення останнім порушення законодавства про фінансові послуги та відсутності негативних наслідків для учасників ринків фінансових послуг.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи № 640/15944/19 за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

З позиції відповідача, встановлення факту порушення позивачем порядку укладення електронних договорів, встановленого ст.11, 12 Закону України «Про електрону комерцію» свідчить про їх нікчемність.

19.08.2021 на адресу Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява Національного банку України про заміну відповідача у справі правонаступником. В обґрунтування заяви зазначено, що в результаті припинення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг шляхом ліквідації, повноваження останньої передано до Національного банку України.

Щодо процесуального правонаступництва відповідача у справі, суд зазначає наступне.

01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг» від 12.09.2019 №79-ІХ. Відповідно до положень зазначеного Закону передбачена ліквідація Нацкомфінпослуг та розподіл повноважень з регулювання фінансового ринку між Національним банком України та Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Зокрема, Національний банк України на підставі Закону № 79-ІХ стає регулятором страхових, лізингових, фінансових компаній, кредитних спілок, ломбардів та бюро кредитних історій, а Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку регулюватиме недержавні пенсійні фонди та фонди фінансування будівництва.

Відповідно до п. 8 прикінцевих положень Закону № 79-ІХ з 01.07.2020 Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку є процесуальними правонаступниками Нацкомфінпослуг, у судах у межах повноважень, встановлених Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Указом Президента України від 30.06.2020 № 259 припинено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг шляхом ліквідації. Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців (додається), Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, припинено на підставі рішення про припинення від 20.04.2021 №012041836.012041836

Відповідно до ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи те, що Національний банк України є правонаступником Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, суд дійшов висновку про обґрунтованість заміни відповідача у справі правонаступником.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ "ФК "ГЕЛЕКСІ" є фінансовою установою (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи від 11.07.2017 серії ФК №917) та здійснює діяльність на ринку фінансових послуг за основним видом діяльності - "надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у." (код КВЕД 64.99).

Відповідно, ТОВ "ФК "Гелексі" організовано сервіс з надання онлайн позик, який забезпечує надання грошових коштів у позику з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом укладення з клієнтами електронних договорів позики.

Між ТОВ "ФК "Гелексі" як позикодавцем і фізичними особами як позичальниками було укладено електронні договори позики від 17.04.2019 №69983, від 04.04.2019 №73719, від 26.04.2019 №71925, від 30.11.2018 №41266, від 08.03.2019 №60514, від 11.12.2018 №43176, від 30.10.2018 №35380, від 14.01.2019 №49198, від 27.12.2018 №46025, від 02.11.2019 №35953, від

28.02.2019 №58674, від 06.02.2019 №53653, від 16.01.2019 №49688, від 12.04.2019 №61385, від 19.07.2018 №17679, від 20.02.2019 №56933, від 21.02.2019 №57006, від 08.02.2019 №54151, від 29.11.2018 №40833, від 21.12.2018 №44867, від 18.01.2019 №49925, від 09.02.2019 №54300, від 15.01.2019 №49396, від 29.05.2018 №11399, від 24.01.2019 №51020, від 10.01.2019 №48573, від 15.11.2018 №38464, від 28.01.2019 №51773, від 16.10.2018 №32590, від 28.02.2019 №5854, від 09.07.2018 №16259, від 07.12.2018 №42394, від 14.10.2018 №32308, від 12.03.2019 №61385, від 05.11.2018 №36553, від 20.10.2018 №33419, від 09.12.2018 №42765, від 29.08.2018 №24531, від 27.11.2018 №40548, від 18.12.2018 №44408, від 30.10.2018 №35386, від 15.02.2019 №43922, від 01.12.2018 №41401, від 09.06.2018 №12452, від 24.01.2019 №51020, від 28.07.2018 №19114, від 26.03.2019 №64889, від 04.12.2018 №41933, від 06.10.2018 №30921, від 18.10.2018 №33088, від 13.11.2018 №38013, від 02.11.2018 №41600, від 30.12.2018 №46630, від 22.03.2019 №63979, від 14.02.2019 №55543, від 19.07.2019 №17679, від 01.10.2018 №30083, від 07.11.2018 №36929, від 10.11.2018 №37504, від 29.09.2018 №29836, від 23.11.2019 №39832, від 21.12.2018 №44891, від 17.07.2018 №17307, від 30.08.2018 №24779, від 16.01.2019 №49530, від 05.01.2019 №47758, від 01.08.2018 №19740, від 08.12.2018 №42699, від 25.12.2018 №45671, від 05.10.2018 №30849, від 14.01.2019 №49259, від 27.12.2018 №46133, від 14.08.2018 №21727, від 29.12.2018 №46484, від 16.11.2018 №38583.

У зв`язку з надходженням скарг від фізичних осіб-споживачів, Нацкомфінпослуг надіслано ТОВ "ФК "ГЕЛЕКСІ" вимоги щодо надання інформації та документів по взаємовідносинам з фізичними особами, згідно вищезазначених договорів.

На виконання вказаних вимог, ТОВ "ФК "ГЕЛЕКСІ" надало Нацкомфінпослуг інформацію та документи.

Листом від 10.07.2019 №15645/16-8 Нацкомфінпослуг надіслано Акт про правопорушення, вчинені ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» на ринку фінансових послуг від 04.07.2019 №1025/16-5/15, та повідомлено про розгляд справи про правопорушення, призначений на 25.07.2019 об 11 год. 00 хв. за адресою: м.Київ, вул. Б. Грінченка, 3.

ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» подало на розгляд справи про правопорушення письмові пояснення (заперечення) №24/07-19/01 від 24.07.2019.

01.08.2019 на адресу ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» надійшло Розпорядження від 25.07.2019 №1460 про застосування заходу впливу до ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», яким зобов`язано ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» вжити заходів до усунення порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушення з наданням підтверджуючих документів у термін до 24.08.2019 включно.

Не погоджуючись з винесеним Нацкомфінпослуг розпорядженням від 25.07.2019 №1460, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

За змістом Розпорядження, розглянувши справу про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, провадження у якій розпочато Актом про правопорушення, вчинені ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» на ринку фінансових послуг від 04.07.2019№1025/16-5/15, Нацкомфінпослуг встановлено, що ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» було здійснено надання фінансових послуг, а саме, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фізичним особам-споживачам, зазначеним у Реєстрі до Акта, шляхом укладення електронних договорів за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи у порядку, що не відповідає ст. 77 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 2 ст.639 та ст.1055 Цивільного кодексу України.

Таким чином, недоліки ІТС, за допомогою якої ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» здійснювало укладання електронних договорів з Позичальниками, призвели до фактичного надання ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» фінансових послуг не на підставі договору.

Враховуючи вищезазначене, на думку Нацкомфінпослуг, ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» надано фінансову послугу з порушенням ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», відповідно до якої фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору.

Заходи впливу застосовані Нацкомфінпослуг на підставі ст.ст. 28, 39, 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», пп. 41 п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 №1070/2011, Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 №2319.

Не погодившись із розпорядженням відповідача від 25.07.2019 №1460, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг від 12.07.2001 №2664-III (надалі - Закон №2664-III) встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Метою цього Закону є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону №2664-III визначено, що ринки фінансових послуг - це сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, операцій з цінними паперами та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів.

Учасники ринку фінансових послуг - особи, які відповідно до закону мають право надавати фінансові послуги на території України; особи, які провадять діяльність з надання посередницьких послуг на ринках фінансових послуг; об`єднання фінансових установ, включені до реєстру саморегулівних організацій, що ведеться органами, які здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг; споживачі фінансових послуг. Законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг можуть визначатися інші учасники ринків фінансових послуг (п.7 цієї ж ст.).

Згідно ч.1 ст. 6 Закону №2664-III фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч.1 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абзац 1 ч.1 ст.207 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

При цьому, порядок укладання електронного договору встановлений ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-VIII (далі - Закон України №675-VIII), відповідно до ч. 3 якої електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України №675-VIII, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ст. 12 Закону України №675-VIII, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Позивач у своєму позові зазначає, що з огляду на особливості вчинення електронних правочинів з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, з метою уникнення будь-яких помилок та забезпечення отримання реальної згоди клієнта на отримання позики на визначених умовах, надання клієнтом-позичальником відповіді про прийняття (акцепт) пропозиції TOB «ФК «ГЕЛЕКСІ» укласти електронний договір позики (оферти) здійснюється в декілька кроків шляхом вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, зміст яких чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею, а саме:

- проставляння клієнтом чек-боксу «з умовами договору позики згоден»;

- підтвердження даних банківської картки;

- натискання кнопки «Підтвердити заявку»;

- введення клієнтом коду-підпису у відповідне вікно на сторінці сервісу.

При цьому, на думку позивача, введення клієнтом коду-підпису у відповідне вікно на сторінці сервісу являє собою підписання договору клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, як це визначено ст. 12 Закону України №675-VIII.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України №675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, укладені договори скріплені одноразовим ідентифікатором TOB «ФК «ГЕЛЕКСІ» у вигляді алфавітної послідовності - «B.C. Михайличенко» та електронним підписом одноразовим ідентифікатором фізичної особи у вигляді цифрової послідовності.

Суд зазначає, що вказані підписи не відповідають вимогам №675-VIII.

Так, електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України №675-VIII може бути використаний виключно особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, а не особою, яка надсилала пропозицію (оферту) укласти електронний договір.

Отже, TOB «ФК «ГЕЛЕКСІ» не могла використовувати електронний підпис одноразовим ідентифікатором при укладанні договорів.

В той же час, п. 6 ч. 1 статті 3 Закону України №675-VIII передбачає, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором має складатись саме з алфавітно-цифрової послідовності, тобто містити як алфавітні так і цифрові значення. Натомість електронний підпис одноразовим ідентифікатором фізичних осіб у вигляді цифрової послідовності не відповідає вказаним вимогам.

Таким чином, оскільки укладенні договори не є підписаними сторонами у порядку, визначеному чинним законодавством, вони, в силу вимог ч. 2 статті 207 Цивільного кодексу України, не може вважатись таким, що вчинений у письмовій формі.

Разом з тим, оскільки кредитний договір може бути укладений фінансовою установою (ліцензіатом) виключно у письмовій формі, то укладання такого до говору в електронній формі саме по собі унеможливлює використання акцепту у формі вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції, без підписання акцепту.

Враховуючи вище зазначене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що Товариством порушено (не дотримано) вимог до порядку надання відповіді на пропозицію укласти Договір, а саме вимог абз. 2-3 ч.6 ст.11 Закону України №675-VIII, що свідчить про те, що електронний договір не підписаний стороною (акцепт), не містить істот них умов (підпису).

Суд також критично розцінює посилання позивача про відсутність негативних наслідків укладених договорів для учасників ринку фінансових послуг з огляду на те, що підставою для перевірки позивача, винесення акту про правопорушення та оскаржуваного розпорядження стали скарги фізичних осіб-споживачів на дії ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» щодо надання фінансової послуги з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (71 фізична особа-споживач, згідно долученого до матеріалів справи реєстру).

Твердження позивача стосовно відсутності у Закону України «Про електронну комерцію» статусу закону, що регулює діяльність з надання фінансових послуг, та неможливості застосування Нацкомфінпослуг заходів впливу за його порушення не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, в тому числі і на затверджених Постановою Кабінету Міністрів України Ліцензійних умовах провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) від 07.12.2016 №913 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), якими встановлений вичерпний перелік вимог, обов`язкових для виконання ліцензіатом, тобто TOB «ФК «ГЕЛЕКСІ».

А саме, такими Ліцензійними умовами закріплено, що надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою, якщо така послуга надана на підставі кредитного договору або іншого договору, який має всі ознаки кредитного договору, визначені статтею 1054 Цивільного кодексу України (п. 8 Ліцензійних умов).

До фінансових послуг, щодо яких існує спеціальне законодавство, Закон України №675-VIII застосовується лише в частині правочинів, вчинених в електронній формі, яка не суперечить спеціальному законодавству, що регулює здійснення фінансових послуг (п. 42 Ліцензійних умов).

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 2 Закону №2664-III цей Закон регулює відносини, що виникають між учасниками ринків фінансових послуг під час здійснення операцій з надання фінансових послуг. Фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності.

Таким чином, фінансова компанія, яка має ліцензії на право надавати фінансові послуги, в тому числі на умовах фінансового кредиту, повинна керуватись і Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст.28 Закону №2664-III, у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Нацкомфінпослуг застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ст. 39 Закону №2664-III, у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.40 Закону №2664-III, Нацкомфінпослуг може застосовувати такий захід впливу, як зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.

Згідно до абз. 6 ч. 1.5. розділу І Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 №2319 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин), інформація про ознаки правопорушення законодавства про фінансові послуги може міститься в зверненнях громадян та матеріалах, отриманих на письмову вимогу Нацкомфінпослуг про надання необхідних документів та інформації.

Відповідно до п. 1 ч. 2.1. Розділу II вказаного Положення № 2319, Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу як зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення.

Згідно до п. 1 ч. 2.2. Положення № 2319, рішення про зобов`язання порушника вжити заходів для усунення порушення оформляється письмовим розпорядженням (приписом) Нацкомфінпослуг. Метою застосування даного заходу впливу є усунення особою у визначений у розпорядженні (приписі) строк виявлених порушень законодавства про фінансові послуги.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим та таким, що прийнято в межах повноважень відповідача, а тому правомірним, оскаржуване розпорядження Нацкомфінпослуг. Відповідно, судом за час розгляду справи не встановлено відстав для скасування такого рішення відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Питання розподілу судових витрат, відповідно до норм ст. 139 КАС України, судом не вирішується з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "ФК "ГЕЛЕКСІ".

Керуючись статтями 6, 72-77,241-246, 250, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГЕЛЕКСІ" (пр. Науки, 50, Київ 83, 03083, ) до Національного банку України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська