Справа № 420/16904/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
20 вересня 2021 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання повторно розглянути питання, визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
До суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, яка виразилася у неповідомленні позивача про розгляд 04.03.2021 року Комісією з питань захисту прав дітей питання щодо визначення участі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вихованні доньки позивача - ОСОБА_5 , а також у не вчиненні відповідачем дій, які вимагаються законом, зокрема: не визначення місця проживання дитини; не встановлення умов її проживання та умов проживання вищевказаних осіб; не встановлення стану здоров`я дитини; не з`ясування прихильності дитини до спілкування та зустрічей з цими особами; не з`ясування, чи належно виконуються батьком дитини його батьківські обов`язки; не визначення, чи вказані особи не зловживають алкогольними напоями та наркотичними засобами, зобов`язання відповідача повторно розглянути вказане питання у суворій відповідності до вимог закону та з усуненням допущених порушень; визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань захисту прав дітей Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, оформлене протоколом засідання від 04.03.2021 року, на підставі якого відповідачем був складений Висновок від 18.03.2021 року щодо доцільності участі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вихованні доньки позивача - ОСОБА_5 .
Відповідно до п. п. 3, 5, 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Суддя вважає, що у відкритті провадження по даному адміністративному позову заяві слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п.1, п.2, п.7 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
При цьому, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Так з позовної заяви вбачається, що предметом позову є визнання протиправною бездіяльності відповідача у неповідомленні позивача про розгляд 04.03.2021 року Комісією з питань захисту прав дітей питання щодо визначення участі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вихованні доньки позивача - ОСОБА_5 , а також у не вчиненні відповідачем дій, які вимагаються законом, зокрема: не визначення місця проживання дитини; не встановлення умов її проживання та умов проживання вищевказаних осіб; не встановлення стану здоров`я дитини; не з`ясування прихильності дитини до спілкування та зустрічей з цими особами; не з`ясування, чи належно виконуються батьком дитини його батьківські обов`язки; не визначення, чи вказані особи не зловживають алкогольними напоями та наркотичними засобами, визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань захисту прав дітей Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, оформлене протоколом засідання від 04.03.2021 року, на підставі якого відповідачем був складений Висновок від 18.03.2021 року щодо доцільності участі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вихованні доньки позивача.
Суд зазначає, що у відповідності до ст. 17 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування надає допомогу особі у здійсненні нею своїх сімейних прав та виконанні сімейних обов`язків в обсязі та в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 19 Сімейного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.
Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей.

Згідно з пунктом 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866, у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (в разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини.

Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.

Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади з урахуванням висновку служби у справах дітей.

Таким чином, з огляду на предмет спору, суд дійшов висновку, що ці правовідносини регулюються нормами сімейного права, та не є рішеннями суб`єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, що наведені у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №352/536/17, Велика Палата Верховного Суду вважає, що якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням суб`єкта владних повноважень, яке вона вважає неправомірним, і такі наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав або інтересів цієї особи чи пов`язані з реалізацією нею майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, то визнання незаконним вказаного рішення і його скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.

Спірні у цій справі правовідносини виникли з приводу реалізації та захисту ОСОБА_1 та її доньки особистих немайнових прав та інтересів, гарантованих Сімейним кодексом України.

Отже, враховуючи суб`єктний склад та характер правовідносин у цій справі, суд дійшов висновку про необхідність розгляду цієї справи в порядку цивільного судочинства.

Зазначені висновки суду відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, що наведені у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №352/536/17.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання повторно розглянути питання, визнання протиправним та скасування рішення, належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.170, ст. 256 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, яка виразилася у неповідомленні позивача про розгляд 04.03.2021 року Комісією з питань захисту прав дітей питання щодо визначення участі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вихованні доньки позивача - ОСОБА_5 , а також у не вчиненні відповідачем дій, які вимагаються законом, зокрема: не визначення місця проживання дитини; не встановлення умов її проживання та умов проживання вищевказаних осіб; не встановлення стану здоров`я дитини; не з`ясування прихильності дитини до спілкування та зустрічей з цими особами; не з`ясування, чи належно виконуються батьком дитини його батьківські обов`язки; не визначення, чи вказані особи не зловживають алкогольними напоями та наркотичними засобами, зобов`язання відповідача повторно розглянути вказане питання у суворій відповідності до вимог закону та з усуненням допущених порушень; визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань захисту прав дітей Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, оформлене протоколом засідання від 04.03.2021 року, на підставі якого відповідачем був складений Висновок від 18.03.2021 року щодо доцільності участі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вихованні доньки позивача - ОСОБА_5 - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачу, що дані позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида