Справа № 520/16317/21
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21 вересня 2021 р. Справа № 520/16317/21
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши адміністративний позов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), третя особа - Комунальна організація "Харківський зоологічний парк", про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), третя особа - Комунальна організація "Харківський зоологічний парк", в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 09.03.2021 ВП № 62666750.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Представником позивача через канцелярію суду подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач просить суд визнати причин пропуску строку звернення з позовною заявою до суду поважними та поновити встановлений законом пропущений процесуальний строк звернення до суду з позовною заявою, посилаючись те, що ухвалою Харківського окружного суду від 31.03.2021 в задоволенні заяви Інспекції про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по адміністративній справі № 520/5914/2020 відмовлено, суд вбачав відсутність факту добровільного виконання боржником виконавчого документу, через виконання його після відкриття виконавчого провадження. Вказана ухвала надійшла на адресу Інспекції 06.04.2021. Інспекція взяла до уваги приписи ухвали Харківського окружного суду від 31.03.2021 та з їх врахуванням подала адміністративний позов до Харківського окружного суду про скасування рішення, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби. Разом з цим, з метою опрацювання усіх наявних інформаційних масивів, потребувався додатковий час. Враховуючи те, що Інспекція являється бюджетною організацією та має змогу сплатити судовий збір за подання адміністративного позову лише після надходження відповідних коштів з бюджету міста на дані потреби, Інспекція очікувала надходжень відповідних коштів для сплати судового збору.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що адміністративний позов подано до суду 28.08.2021, при цьому позовні вимоги заявлені про визнання протиправним та скасування постанови державного виконавця від 09.03.2021.

Суд враховує, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

Посилання позивача у заяві на необхідність опрацювання значних інформаційних масивів та відсутність коштів на сплату судового збору не підтверджені жодними доказами, що дає підстави для сумнів у тому, що такі обставини не тільки дійсно існували, а ще об`єктивно перешкоджали зверненню до суду у строк, встановлений законом.

Зокрема, вказаний позов подано Інспекцією не на реалізацію визначених законом повноважень, а тому Інспекція не позбавлена права заявити клопотання у порядку ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Посилання позивача на висновки ухвали від 31.03.2021 також не можуть слугувати поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки таку ухвалу отримано позивачем у квітні 2021 року, у той час як з позовом Інспекція звернулась у серпні 2021 року, тобто, з моменту отримання ухвали минув строк понад 10 днів.

Частиною 6 ст.161 КАС України регламентовано, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги заявлені позивачем із пропуском строку звернення до суду, підстави, вказані позивачем у заяві, не можуть бути визнані судом поважними, а тому позовну заяву слід повернути позивачу.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), третя особа - Комунальна організація "Харківський зоологічний парк", про скасування постанови - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено чим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги у строк, визначений ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 15 днів з дати постановлення ухвали. Скарга може бути подана у порядку ч. 1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сагайдак В.В.