Справа № 420/5212/21
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/5212/21
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача - Стас Л.В.

суддів Турецької І.О, Шеметенко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУПФ в Одеській області), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ в Одеській області №07 від 26.02.2021 р. «Про відмову у призначенні пенсії»;

-зобов`язати ГУПФ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, починаючи з 01.01.2021 року.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач звернулася до ГУПФ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як водію міськелектротранспорту, однак рішенням №07 від 26.02.2021 року відповідачем відмовлено у призначенні пенсії, посилаючись на те, що спеціальний стаж роботи складає менше 10 років. При цьому, при розрахунку спеціального стажу відповідачем не враховано довідку КП Донелектроавтотранс № 03/852 від 22.07.2020р., оскільки вказане підприємство знаходиться на території, яка непідконтрольна владі України. Спеціальний стаж роботи розраховано за даними Державного реєстру застрахованих осіб за кодом ЗП301331 - (водії міського пасажирського транспорту), який склав 6 років 5 місяців, при загальному стажі роботи 30 років 10 місяців. Крім того, до спеціального стажу роботи не враховано період роботи з 07.06.2019 р. по 31.12.2020 р. на посаді водія трамваю у КУ Одесміськелектротранс, оскільки заявницею не надано довідку про спеціальний стаж роботи. На думку позивачки, відмова ГУПФ в Одеській області у призначенні пенсії та зарахування періоду роботи у КП Донелектроавтотранс є протиправною і такою, що порушує норми Конституції України, пенсійне законодавство України, та гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року право мирно володіти своїм майном..

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року залучено Пенсійний фонд України в якості другого відповідача у справі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області «Про відмову у призначенні пенсії» від 26.02.2021 р. №07.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, починаючи з 01.01.2021 року.

Зобов`язано Пенсійний фонд України виплатити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, починаючи з 01.01.2021 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, Пенсійний фонд України, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Зокрема, апелянт зазначав, що зобов`язання щодо виплати пенсії, покладене судом саме на Пенсійний фонд України, застосоване судом без врахування розмежування компетенцій Пенсійного фонду України та Головного управління, без врахування можливості реального виконання такого зобов`язання Фондом. Також апелянт наголошував на тому, що покладення судом першої інстанції зобов`язань з виплати пенсії на Пенсійний Фонд України не узгоджується з чинним законодавством, оскільки механізм виплати пенсій, що визначений Порядком, затвердженим постановою КМУ №1279, не передбачає участі Пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії. Крім того, апелянт зазначав про помилковість висновків суду першої інстанції стосовно зменшення компетенції головних управлінь Пенсійного фонду України постановою №1279 та стосовно передачі компетенції щодо виплати пенсії від головних управлінь до Пенсійного фонду України.

Позивач, ОСОБА_1 , у відзиві на апеляційну скаргу посилаючись на доводи, які узгоджуються із висновками суду першої інстанції, зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просить в задоволенні апеляційної скарги Пенсійного фонду України відмовити, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року - залишити без змін.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , звернулася до ГУПФ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як водію міськелектротранспорту.

До заяви позивачем було надано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників; заяву про призначення/перерахунку пенсії; паспорт; трудову книжку; довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 р.

Згідно наданої позивачкою довідки КП Донелектроавтотранс №03/852 від 22.07.2020р. позивач працювала:

в Донецькому трамвайно - тролейбусному управлінні: з 13.04.1992 р. (наказ № 605-л від 06.04.1992 р.) по 16.02.1993 р. (наказ № 324-л від 17.02.1993 г. про звільнення);

Водієм трамваю (міського пасажирського) з 16.09.1992 р. (наказ № 1738-л від 15.09.1992 р.) по 36.02.1993 р. (наказ № 324-л від 17.02.1993 р.);

У КП адміністрації м. Донецька «Донэлектроавтотранс» працювала з 27.07.1998 р. (наказ № 2292-л від 22.07.1998 р.) по 17.05.2019 р. (наказ № 323-л від 17.05.2019 р.);

Водієм трамваю (міського пасажирського) с повним робочим днем працювала у періоди:

- с 27.07.1998 р. (наказ № 2292-л від 22.07.1998 р.) по 04.07.2009 р. (наказ № 1230-л від 30.06.2009 г.);

- с 26.07.2009 р. (наказ № 1400-л від 26.07.2009 р.) по 05.08.2009 р. (наказ № 1450-л від 03.08.2009 р.);

- с 31.08.2009 р. (наказ № 1450-л від 03.08.2009 р.) по 26.11.2009 р. (наказ № 2345-л від 27.11.2009 р.);

- с 06.12.2009 р. (наказ № 2345-л від 27.11.2009 р.) по 14.12.2009 р. (наказ № 2470-л від 16.12.2009 р.);

- с 26.12.2009 р. (наказ № 2470-л від 16.12.2009 р.) по 31.01.2010 р. (наказ № 112-л від 26.01.2010 р.);

з 18.02.2014 р. (наказ № 140-л від 17.02.2014 р.) по 17.05.2019 р. (наказ № 323-л від 17.05.2019 р.).

Згідно вказаної довідки спеціальний стаж роботи позивачки на посаді водія трамваю, складає 16 р.11 м. 28 дн. , також довідкою встановлено, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

26 лютого 2021 року ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення №07 «Про відмову у призначенні пенсії», в обґрунтування якого зазначено, що при розрахунку спеціального стажу роботи не враховано довідку №03/852 від 22.07.2020р., оскільки Комунальне підприємство Донелектроавтотранс знаходиться на території непідконтрольній українській владі. Спеціальний стаж роботи розраховано за даними Державного реєстру застрахованих осіб за кодом 30301331 (водії міського пасажирського транспорту), при цьому, спеціальний стаж склав 6 років 5 місяців при загальному стажі роботи 30 років 10 місяців. Крім того, до спеціального стажу роботи не враховано період роботи з 07.06.2019р. по 31.12.2020р. на посаді водія трамваю в КУ "Одесміськелектротранс, оскільки не надано довідку про спеціальний стаж роботи. Таким чином, оскаржуваним рішенням констатовано, що спеціальний стаж роботи складає менше 10 років, у зв`язку з чим, позивач не має права на призначення пільгової пенсії за віком, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 розділу XIVІ Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії та щодо зарахування до спеціального стажу певних періодів роботи, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов виходив з того, що відповідач протиправно відмовив позивачці у зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 07.06.2019 р. по 31.12.2020 р. в КУ «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС, а також з того, що відмова у зарахуванні спеціального стажу, що вказаний у довідці КП ДОНЕЛЕКТРОАВТОТРАНС № 03/852 від 22.07.2020 р., з тих підстав, що підприємство знаходиться на тимчасово окупованій триторії, є порушенням констуційних прав позивачки на отримання належного пенсійного забезпечення. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Разом з цим, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року №1279, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання виплатити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах, слід звернути до Пенсійного фонду України.

Однак, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів лише частково погоджується з наведеними висновками суду, з таких мотивів.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і виплата пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, який набув чинності з 01.01.2004 року.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що пенсії на пільгових умовах або пенсії за вислугу років призначаються в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Підпунктом 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1) визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами пункту 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як зазначено вище, пунктом 8 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 передбачено право особи на призначення пенсії за віком на пільгових умовах водіям, зокрема, водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв), зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв. Цьому припису також кореспондуються приписи п. «з» ст. 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII).

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що неврахування довідки КП «Донелектроавтотранс» від 22.07.2020р. №03/852 про підтвердження спеціального стажу 16 р.11 м. 28 дн. на посаді водія трамвая з тих підстав, що вона видана підприємством, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

При цьому, суд доречно послався на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 22.04.2021 року у справі №812/782/17 та від 31.03.2021 року у справі №0440/6809/18, стосовно обґрунтованості врахування довідок, які видані на тимчасово окупованій території, та стосовно того, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвинув цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Враховуючи викладене, суд обґрунтовано застосував названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх може призвести до порушень та обмежень прав позивачки на соціальний захист та гарантоване їй право на пенсійне забезпечення як особі, яка працювала на роботах зі шкідливими умовами праці.

Також колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо протиправності відмови відповідача зарахувати до спеціального стажу роботу на посаді водія трамваю у КУ "Одесміськелектротранс у період з 07.06.2019 року по 31.12.2020 року, з тих підстав, що позивачкою не надано довідку про спеціальний стаж роботи.

Так, приписами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне правове положення закріплено у ст. 48 КЗпП України та в п. 1 Порядку №637.

Крім того, у п. 1, 2, 20 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно наявної в матеріалах справи копії трудової книжки НОМЕР_1 (завіреної КП «Одеськміськелектротранс» у зв`язку зіз зміною прізвища) на арк. 46 міститься запис 30 від 07.06.2019 р. про прийняття ОСОБА_1 в експлуатаційне трамвайне депо № 1 водієм трамваю 1-го класу

При цьому, судом доречно зазначено, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. Наведена позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.05.2021 року по справі №593/1278/16-а.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обгрунтовано задоволено позовні вимоги про визнання протиправною відмову у зарахуванні до спеціального стажу позивачки період роботи у КП Донелектроавтотранс, у КУ Одесміськелектротранс та зобов`язання ГУПФ в Одеській області призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, починаючи з 01.01.2021 року

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо покладення саме на Пенсійний фонд України зобов`язання здійснити виплату позивачці пенсію за віком на пільгових умовах, безпідставно вийшовши за межі позовних вимог, з огляду на таке.

Так, на думку колегії суддів є помилковим застосування до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року №1279 Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги, оскільки вказаною постановою змінений лише порядок фінансування виплати пенсій.

Фінансування виплати пенсій до 01.01.2021 року також здійснювалось Пенсійним Фондом України, але через територіальні органи, а виплати здійснювались через рахунки пенсіонерів у банках або через поштові відділення.

Зазначеною постановою затверджено саме Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку. Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що він визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.

Тобто постанова № 1279 ніяким чином не змінила повноваження Пенсійного Фонду України та її територіальних органів щодо призначення, нарахування та виплати пенсій.

Відповідно до підпунктів 7, 8 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 41/26486, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Крім того, вищезазначеною постановою внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема:

Пункт 10 Порядку казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2017 р. № 312 Деякі питання казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (Офіційний вісник України, 2017 р., № 41, ст. 1279), викладено в такій редакції:

10. Асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, і кошти Пенсійного фонду України, що надходять на видатковий рахунок, Пенсійний фонд України розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, а також видатків головним управлінням Пенсійного фонду України згідно з потребою на виплату допомоги на поховання, відрахувань з пенсії, недоотриманої пенсії, перерахування частини пенсії установам (закладам), у яких пенсіонери перебувають на повному державному утриманні, установам за місцем відбування покарання, на оплату послуг, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсії уповноваженими організаціями, що здійснюють її виплату і доставку, на оплату послуг АТ Ощадбанк (комісійних винагород, витрат, пов`язаних з підкріпленням кас банку для пенсійних виплат і для забезпечення готівкою відокремлених підрозділів (філія, представництво, відділення тощо) уповноваженої організації, яким (якою) надаються послуги із безпосередньої виплати та доставки пенсій, грошової допомоги їх одержувачам за місцем проживання в межах України) та інших витрат.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким в даному випадку є ГУ ПФУ в Одеській області та до якого позивач звернулася із позовною заявою.

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо безпідставності покладення на Пенсійний фонд України обов`язку щодо виплати позивачці пенсії, а тому відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області та зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області виплачувати з 01.01.2021 року пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовані норми матеріального права, що стали підставою для частково невірного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати в частині.

Розподіл судових витрат, згідно вимог ст.139 КАС України, не передбачено.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року скасувати в в частині зобов`язання Пенсійний фонд України виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, починаючи з 01.01.2021 року.

Ухвалити в вказаній частині нове судове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, починаючи з 01.01.2021 року.

В інший частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 21.08.2021р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.