Справа № 320/10010/21
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2021 року Київ №320/10010/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В.,

за участю секретаря судового засідання Атаманенко А.В.,

за участі:

представника позивача - не прибув,

представника відповідача - не прибув,

третьої особи - не прибула,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулася військова частина НОМЕР_1 з позовом до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі P.P. від 26.07.2021 у виконавчому провадженні №66183603: про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані постанови є протиправними, оскільки судове рішення, яке є предметом виконання у виконавчому провадженні №66183603 оскаржено в апеляційному порядку. Також, на думку позивача, виконавцем невірно обраховано розмір виконавчого збору, оскільки рішення має майновий характер.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, а також, суд залучив ОСОБА_1 до участі у розгляді справи №320/10010/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Сторони та третя особа до судового засідання не прибули. Позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та третя особа про причини неявки суд не повідомили, з клопотанням про відкладення засідання до суду не звертались.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву суду не надав.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

У провадженні Київського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії (справа №640/591/21).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №640/591/21 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 14.12.2018.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 14.12.2018.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 по 14.12.2018.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 по 14.12.2018.

На виконання вказаного судового рішення в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 14.12.2018 Київський окружний адміністративний суд 07.07.2021 видав виконавчий лист, на підставі якого старшим державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустамом Рахмановичем винесено постанову від 26.07.2021 ВП №66183603 про відкриття виконавчого провадження.

Також старшим державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустамом Рахмановичем винесено постанови від 26.07.2021 ВП №66183603 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, згідно якої загальна сума мінімальних витрат виконавчого провадження складає 69,00 грн, та про стягнення виконавчого збору у розмірі 24 000,00 грн.

Вважаючи протиправними вказані постанови державного виконавця, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про їх оскарження.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України від 2 червня 2016 р. №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Закон №1404-VIII визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 ст. 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вказано вище, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 задоволено адміністративний позов у справі №640/591/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Судом встановлено, що апеляційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №640/591/21 військовою частиною НОМЕР_1 подано 30.04.2021.

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону №1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону №1404-VIII).

Водночас, з матеріалів виконавчого провадження №66183603 суд встановив, що про оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №640/591/21 військова частина НОМЕР_1 повідомила державного виконавця відповідною заявою лише 10.08.2021, до якої було додано ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2021 про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

З викладеного слідує, що станом на дату прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №66183603 боржник - військова частина НОМЕР_1 не повідомила виконавця про вказану обставину.

З цих підстав суд відхиляє доводи позивача про протиправність постанови старшого державного виконавця від 26.07.2021 ВП №66183603 про відкриття виконавчого провадження у зв`язку з оскарженням в апеляційному порядку рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №640/591/21.

Водночас, згідно з ст. 38 Закону №1404-VIII, виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Як вказано вище, про оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №640/591/21 військова частина НОМЕР_1 повідомила державного виконавця відповідною заявою 10.08.2021, до якої було додано ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2021 про відкриття апеляційного провадження.

На цій підставі старшим державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустамом Рахмановичем винесено постанову від 27.08.2021 ВП №66183603 про зупинення виконавчого провадження.

Оскільки оскаржувана постанова від 26.07.2021 ВП №66183603 про відкриття виконавчого провадження прийнята на підставі належним чином оформленого виконавчого листа, який у свою чергу, було видано на виконання судового рішення, що набрало законної сили, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог у частині оскарження такої постанови.

Щодо позовних вимог в частині оскарження постанови від 26.07.2021 у виконавчому провадженні №66183603 про стягнення виконавчого збору, суд зазначає наступне.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що державний виконавець прийняв рішення про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 24 000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні в цій частині позивач посилається на те, що відповідач невірно обрахував розмір виконавчого збору, оскільки рішення має майновий характер. Також позивач посилається на те, що державним виконавцем не вчинялись заходи примусового виконання рішення.

Так, згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закон №1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом десяти робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин 1 - 4 ст. 27 Закон №1404 у редакції Закону №2475-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10% суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості зі сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до частини 5 статті 27 Закону №1404-VІІІ у редакції Закону №2475-VIII, виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набуття чинності цим Законом.

З вказаного слідує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання.

Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору при прийнятті рішення про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

На підставі викладеного суд відхиляє доводи позивача про те, що державним виконавцем не вживались заходи примусового виконання рішення, як підставу для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, суд зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин та прийняття рішення у даній справі виконавче провадження №66183603 не закінчено, а тому виконавець не позбавлений права у подальшому вчиняти передбачені законом заходи примусового виконання рішення.

Також, суд зазначає, що судове рішення, яке є предметом виконання у виконавчому провадженні №66183603 є саме рішенням немайнового характеру незважаючи на те, що його виконання змінить майновий стан стягувача, оскільки при постановленні вказаного вище рішення судом досліджувалось не питання про розмір належної ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, а те, чи було порушено військовою частиною НОМЕР_1 право особи на отримання такої компенсації.

Оскільки судове рішення, яке є предметом виконання у виконавчому провадженні №66183603 є рішенням немайнового характеру, суд дійшов висновку, що відповідачем вірно обраховано розмір виконавчого збору, а саме з дотриманням вимог Законів України "Про виконавче провадження" та "Про державний бюджет України на 2021 рік".

Отже, позовні вимоги у цій частині є необґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині оскарження постанови від 26.07.2021 у виконавчому провадженні №66183603 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 42 Закону №1404-VІІІ, витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Так, оскаржуваною постановою державний виконавець визначив розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 69,00 грн.

Водночас, позивач не заперечує правильність визначення державним виконавцем розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у такій сумі.

Доводи позивача про протиправність оскаржуваної постанови у зв`язку з тим, що вона є похідною від постанови про відкриття виконавчого провадження судом відхиляються з огляду на викладений вище висновок суду про те, що постанова від 26.07.2021 ВП №66183603 про відкриття виконавчого провадження є законною.

Отже, позовні вимоги у цій частині також є необґрунтованими.

Крім того, суд зазначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року у справі №640/591/20 залишено без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та аргументів, наведених учасниками справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Басай О.В.