Справа № 554/7605/21
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 13.09.2021 Справа № 554/7605/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 вересня 2021 року

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді Микитенка В.М., з участю секретаря Різник А.В., розглянувши у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника Книша Миколи Вікторовича до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В

ПРОЦЕДУРА

1. 09.08.2021 року позивачка ОСОБА_1 через свого представника Книша Миколи Вікторовича звернулась до суду із адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, у якому просили скасувати постанову № 334 від 03.08.2021 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн за ч. 1 ст. 165-5 КУпАП (т. 1 а.с. 1-17).

2. 10.08.2021 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави позовну заяву залишено без руху на надано строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору (а.с. 118).

3. 11.08.2021 року недоліки позовної заяви усунуто, а 12.08.2021 року у справі відкрито спрощене провадження, про виклик учасників процесу клопотань не надходило.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

4. Представник позивача зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а позивачка при виконанні своїх функціональних обов`язків проректора з науково-педагогічної роботи на економічного розвитку Національного Університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», зокрема, нарахуванні і виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності в сумі 12369, 28 грн діяла у відповідності до чинного законодавства. Така допомога нараховувалась виходячи з висновку уповноваженої комісії із соціального страхування, на підставі оформленого у встановленому законом порядку листка непрацездатності, виданого ФОП ОСОБА_2 . При цьому окрема інформація в листі непрацездатності заповнена найманими медичними працівниками, що узгоджується із вимогами Інструкції №532/274/136-ос/1406. Листки непрацездатності містять необхідні реквізити. Водночас, обов`язку страхувальника сформувати та надати заяву-розрахунок кореспондує обов`язок уповноваженого органу Фонду соціального страхування України перевірити його зміст. Натомість жодних порушень встановлено не було, як не було надано й жодних рекомендацій за результатами розгляду заяв-розрахунків. Між тим, звернув увагу суду, що протокол про вчинення правопорушення №41 та акт № 66 від 30.07.2021 року містить дати вчинення правопорушень, що на той час ще не настали, а саме 10.12.2021 та 21.09.2021. А з інших дат вчинення правопорушень, які ставляться у провину позивачці, до моменту складення щодо неї оскаржуваної постанови минув визначений ст. 38 КУпАП двомісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності.

5. Представник відповідача надав суду відзив на позов, згідно якого вважав оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, а позовні вимоги безпідставними. Вважав вчинене позивачкою правопорушення триваючим, оскільки його не було усунуто та своєчасно виявлено, а страхувальник тривалий час неправомірно користувався коштами Фонду аж до 30.07.2021 року. Проте відповідач, уточнив дати вчинення адміністративних правопорушень, а саме: 05.03.2021, 25.02.2021, 10.12.2020, 21.09.2020, визнавши, що інші дати вказані помилково. Вважає, що лікар ОСОБА_3 не була вправі видавати листки непрацездатності, бо не була лікарем закладу охорони здоров`я чи лікарем, що проводить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа-підприємець.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ПРАВОЗАСТОСУВАННЯ

6. Відповідно до постанови від 03.08.2021 року, винесеної заступником начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області Філонич О.М. визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-5 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн (а.с. 18-19).

8. В обґрунтування постанови зазначено, що ОСОБА_1 , яка працює проректором з науково-педагогічної роботи та економічного розвитку Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» допустила порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності при наданні матеріального забезпечення, а саме порушення порядку використання коштів Фонду: нарахування та виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності проведені по листку непрацездатності, виданому не у встановленому порядку (листок непрацездатності виданий не лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності та не лікарем, що провадить господарську діяльність з медичної практики, як фізична особа-підприємець); призначена та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності не в розмірі 70% застрахованій особі, яка має страховий стаж від 5 до 8 років. Сума неправомірних витрат складає 12369, 28 грн. Такі дії є порушенням п.1 ч. 2 ст.15, п.3 ч.1 ст. 24, ч.3 ст. 30, ч. 1 ст.31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (а.с.18).

9. Зі змісту ч. 2 ст. 283 КУпАП убачається, що постанова про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

10. Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

11. З огляду на необхідність дотримання таких засад, суд звертає увагу, що виклад діянь, що ставляться у провину особі має бути гранично конкретизований, це означає, що у формулюванні адміністративного правопорушення повинні включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

12. Частина 1 ст. 165-5 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення посадовими особами підприємств, установ, організацій, фізичними особами, які використовують найману працю, порядку використання коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування, несвоєчасне або неповне їх повернення, несвоєчасне подання або неподання встановленої звітності, подання недостовірної звітності щодо використання страхових коштів.

13. Дослідивши оскаржувану постанову, суд констатує, що вона є абстрактною та неконкретизованою щодо обставин вчинення правопорушення, зокрема, місця, часу, складеної документації із зазначенням назви, дати, номера, руху, конкретних осіб, на користь яких проведено неправомірні витрати та підстави не виплачувати їм кошти (відсутність страхового випадку, порушення в оформленні конкретно визначених листків непрацездатності, ким допущені та за яких обставин, тощо).

14. Таким чином, зазначена постанова суперечить засадам юридичної визначеності як складової верховенства права, тому не може залишатися в силі і підлягає скасуванню. При цьому протокол про адміністративне правопорушення чи акт перевірки не можуть замінити оскаржувану постанову в частині відповідної конкретизації та обґрунтування. За відсутності належної юридичної визначеності безпосередньо оскаржуваної постанови представлені відповідачем додаткові доводи на її обґрунтування та уточнення не можуть бути прийняті до уваги.

15. Слушними також є доводи представника позивача про закінчення на момент винесення оскаржуваної постанови двомісячного строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності, визначеного ч. 1 ст. 38 КУпАП.

16. Позиція відповідача про те, що правопорушення є триваючим судом відхиляється, позаяк не є спроможною, оскільки правопорушення, які ставляться у провину позивачці, за своєю природою є разовими і завершились у момент проведення розрахунків (правова позиція ВС у постанові від 18.12.2019 року у справі №158/286/17).

17. Виходячи з вимог ч.2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

18. При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч.2 ст.62 Конституції України).

19. Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

20. У цьому контексті Європейський Суд з прав людини в п. 23, 25 рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року зазначив, що Конвенція зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень у світлі конкретних обставин справи, зокрема, якщо у позові йде посилання на специфічні, доречні та важливі аргументи.

21. Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення а також у разі закінчення на момент розгляду справи строків давності притягнення особи до адміністративної відповідальності.

22. За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення ( п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України).

МОТИВИ СУДУ

23. Враховуючи, що відповідач не довів правомірності винесеної ним постанови, з огляду на її очевидну неконкретність та юридичну невизначеність, що порушує засади верховенства права, а також порушення строків давності притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

24. Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

24. Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника Книша Миколи Вікторовича до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області задовольнити повністю.

Скасувати постанову № 334 від 03.08.2021 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн за ч. 1 ст. 165-5 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів із дня його отримання.

Суддя В. М. Микитенко