Справа № 540/2859/21
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2859/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач), звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача з непризначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку (з 30.09.2020);

- зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку (з 30.09.2020), та провести відповідний перерахунок та виплату;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 30.12.2020 №30 управління пенсійного забезпечення Головного управління пенсійного фонду в Херсонській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку (з 30.09.2020).

Ухвалою від 25.06.2021 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.09.2020 позивачу виповнилося 60 років, що є підставою для призначення пенсії за віком. Стверджує, що у жовтні 2020 року він подав до пенсійного органу усі необхідні документи, що підтверджують стаж для розрахунку стажу, якого бракує для призначення пенсії. 06.11.2020 позивачем було суму єдиного внеску за договором про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. ОСОБА_1 стверджує, що ним було дотримано вимоги чинного законодавства і у тримісячний строк з дня досягнення пенсійного віку було подано відповідну заяву про призначення пенсії разом зі всіма необхідними документами. Проте, відповідач рішенням від 30.12.2020 відмовив у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У подальшому позивачем було додатково сплачено суму єдиного внеску та подано відповідне підтвердження до пенсійного органу. Як стверджує позивач, пенсія йому була призначена з 19.02.2021, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки було дотримано вимоги п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач стверджує про очевидність факту подання ним заяви 23.12.2020, що є підставою для призначення пенсії з наступного дня за днем досягнення пенсійного віку, незважаючи на те, що додаткові документи було надано пізніше. У зв`язку із зазначеним просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надіслало до суду клопотання, у якому у зв`язку з несвоєчасним отримання матеріалів позовної заяви, просило поновити відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Враховуючи наведені відповідачем обставини суд вважає за необхідне задовольнити подане клопотання та поновити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач не погоджується з вимогами позивача, з огляду на наступне. Вказує, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60-річного віку та наявності страхового стажу з 01.01.2020 по 31.12.2020 не меншу 27 років. За наданими позивачем документами та даними персоніфікованого обліку страховий стаж ОСОБА_1 склав 26 років 11 місяців та 9 днів. У зв`язку з відсутністю передбаченого трудового стажу 27 років, пенсійним органом прийнято рішення про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком. Відповідач наголошує, що на момент звернення позивача із відповідною заявою його страховий стаж становив менше 27 років, тому це не може бути подією яка сталась і потребувала лише документального підтвердження для застосування положень п.4.2, яким передбачено право заявника на надання додаткових документів.

З огляду на зазначене просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

23.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Бериславського об`єднаного управління ПФУ в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої, згідно розписки повідомлення додані наступні документи: - довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; заява про призначення пенсії; паспорт ; трудова книжка НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ; військовий квиток; довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 (архівні довідки від 23.09.2020 №2929 та від 29.10.2020 №02-02/10); довідки від 23.09.2020 №2928, №2930 та від 16.09.2020 №04-01/Р-85; довідка про прийняття на роботу від 13.10.2020 №30; інші документи (договір від 10.11.2020).

Листом від 06.01.2021 р. №2100-0304-8/464 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомило ОСОБА_1 , що у зв`язку з відсутністю страхового стажу 27 років, 30.12.2020 прийнято рішення №3, яким відмовлено у призначені пенсії за віком відповідно до Закону.

19.02.2021 позивач подав до Бериславського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додатково долучив договір №0001 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно протоколу призначення від 25.02.2021 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 19.02.2021.

Не погодившись із діями відповідача щодо не призначення пенсії з дати першого звернення 30.09.2020, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки; організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування » від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

Відповідно до ст. 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески (ст.1 Закону № 1058-ІV).

За приписами частини другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 3-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску); 2) проходження військової служби по 31 грудня 2017 року включно; 3) перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами з 1 січня 2004 року по 30 червня 2013 року включно; 4) перебування у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 1 січня 2004 року до часу запровадження сплати страхових внесків (єдиного внеску) за жінок, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; 5) перебування у довготерміновому відрядженні працівників дипломатичної служби у період з 1 січня 2004 року по 30 квітня 2016 року, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру.

Відповідно до ст.44 Закону № 1058-ІV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок №22-1).

Відповідно до п.1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (п.1.8 Порядку №22-1).

Згідно із п.1.9 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Статтею 45 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (ч.5 ст.45 Закону №1058-ІV).

З аналізу наведених правових норм випливає, що за умови подання заявником усіх необхідних документів для підтвердження наявного у нього страхового стажу, у пенсійного органу виникає обов`язок прийняти у конкретній ситуації рішення щодо призначення або відмови у призначенні пенсії. Іншого варіанту поведінки суб`єкта владних повноважень у зазначених відносинах законодавством не передбачено.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач із заявою про призначення пенсії звернувся до Бериславського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області 23.12.2020, до якого було додано: трудову книжку, військовий квиток, довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 р., довідки про зміну назви організації, довідку про прийняття на роботу (навчання), інші документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, договір від 10.11.2020 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

За результатами розгляду поданої позивачем заяви та доданих документів, пенсійним органом зараховано усі періоди роботи позивача. Страховий стаж ОСОБА_1 склав 26 років 11 місяців 9 днів. Відтак, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком (рішення №0).

В подальшому, між позивачем та Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі було укладено договір №0001 від 04.02.2021 про добровільну участь ОСОБА_1 у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, згідно якого позивачем було сплачено єдиний внесок за попередній період з 01.12.2018 по 31.12.2018 року.

Після усунення обставин зазначених у рішенні №30 позивач повторно звернувся до пенсійного органу із заявою до якої додав додаткові документи. За результатами розгляду заяви від 19.02.2021 та доданих документів ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком з 19.02.2021.

Суд не погоджується з твердженням позивача про те, що пенсія йому повинна бути призначена з дня виникнення права на пенсію (з наступного дня за днем досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку), оскільки під час першого звернення позивача із заявою про призначення пенсії розміру наявного у нього страхового стажу не вистачало для виконання вимог ст.26 Закону №1058-ІV.

Обставини зарахування до страхового стажу позивача додатково 31 дня за грудень 2018 року, виникли після виконання умов договору №0001 від 04.02.2021, тобто після спливу тримісячного строку подання заяви та документів для призначення пенсії, визначеного абз.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV.

Щодо тверджень позивача про неправильність зарахування пенсійним органом до стажу періоду навчання у Криворізькому гірничомеханічному технікумі з 20.10.1980 суд відмічає наступне.

Відповідно до довідки відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж» від 13.10.2020 №30, ОСОБА_1 навчався у відділенні Криворізького гірничомеханічного технікумі, зокрема у період з 17.09.1980 по 02.03.1982.

Разом з тим, згідно наявної в матеріалах справи довідки Нововоронцовсько-Високопільського об`єднаного районного військового комісаріату Херсонської області від 08.09.2020 №78, ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах з 09.11.1978 по 19.10.1980.

Оскільки пенсійним органом зараховано до страхового стажу період проходження військової служби з 09.11.1978 по 19.10.1980, зарахуванням періоду навчання з 17.09.1980 по 02.03.1982 призведе до подвійного зарахування періоду стажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень/дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Разом із тим у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що спірне рішення/дія/бездіяльність є правомірними, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення та ст. 9 КАС України, якою визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відповідач обґрунтував та довів доказами правомірність своїх дій, разом із тим, як доводи позивача про протиправність дій відповідача були спростовані відповідачем та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови позивачу у задоволенні позову, судові витрати на його користь стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 112010200