Справа № 428/2111/21
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/2111/21
Провадження № 2-а/428/65/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом адвоката Свистуна Геннадія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Харченко Анастасії Іванівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Свистун Геннадій Валерійович звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до поліцейського роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Харченко Анастасії Іванівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 12.03.2021 поліцейським роти № 4 батальйону № 1 УПП в Луганській області сержантом поліції Харченко А.І. було винесено постанову серії ЕАН № 3907321 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень. Відповідно до вказаної постанови, позивач 12 березня 2021 року о 18:47 год., рухаючись за кермом автомобіля Dacia Lodgy, д.н. НОМЕР_1 , у м. Сєвєродонецьк по другорядній дорозі шосе Будівельників, не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР.

Представник позивача вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане порушення є необґрунтованою, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з огляду на наступне. Відповідно до п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 , виїжджаючи з вул. Вілєсова, яка є другорядною по відношенню до шосе Будівельників, призупинився перед краєм перехрещуваної проїзної частини та побачив поліцейський автомобіль, який рухався ліворуч на значній відстані, переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для неї, здійснив поворот ліворуч з увімкненим сигналом лівого повороту. Після того як він виїхав на свою смугу, продовжив рух в зустрічному напрямку по відношенню до поліцейського автомобілю, і тільки проїхавши 20 м порівнявся з ним. Таким чином, при розгляді справи поліцейським не були з`ясовані і доведені належними доказами обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, уповноважена особа не дотрималась вимог ст. 245, 276, 278, 279, 280 КУпАП та проігнорувала бажання позивача звернутись за правовою допомогою до адвоката.

Крім цього, поліцейським була розглянута справа та складена постанова серії ЕАН № 3907321 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, що суперечить вимогам щодо об`єктивного та справедливого розгляду справи та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в ст. 268 КУпАП.

У зв`язку з цим представник позивача просив скасувати постанову поліцейського роти № 4 батальйону № 1 УПП в Луганській області сержанта поліції Харченко А.І. серії ЕАН № 3907321 від 12.03.2021, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Свистун Г.В. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому на підставі ч. 3 ст. 268 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

У судове засідання відповідач поліцейський взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області ДПП сержант поліції Харченко А.І. не з`явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала.

Від відповідача надійшло письмове клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису на 1 цифровому носії.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3907321 від 12.03.2021, складену поліцейським роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області сержантом поліції Харченко А.І. незаконною, у зв`язку з тим, що: оскаржувана постанова не відповідає дійсності, не ґрунтується на жодному доказі, а також відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст. 278, 279 КУпАП.

Так, у судовому засіданні встановлено, що поліцейським роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області сержантом поліції Харченко А.І. постановою серії ЕАН № 3907321 від 12.03.2021 позивача було визнано винним у порушенні п. 16.11 Правил дорожнього руху, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 12.03.2021 о 18-47 год. в м. Сєвєродонецьку по шосе Будівельників, 25, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Dacia Lodgy, д.н. НОМЕР_1 , по другорядній дорозі не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

В графі 7 постанови «до постанови додається» зазначено - відео з відеореєстратора XIAOMI, відео з нагрудної камери DSJХ300006_ВВ0006.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо посилання представника позивача на те, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки справу про адміністративне правопорушення розглянуто на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого на такий розгляд, суд зазначає наступне.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.12.2019 по справі № 310/4817/17 (2-а/310/156/17), у частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015).

Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд вважає безпідставними твердження представника позивача про порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та вимог статті 268 КУпАП.

Аналогічних правових висновків Верховний Суд дійшов, зокрема, у справах № 286/648/17 (постанова К/9901/23930/18 від 07 грудня 2018 року), № 489/1525/16-а (постанова К/9901/5974/18 від 31 січня 2018 року) та № 681/972/17 (постанова К/9901/17506/18 від 17 травня 2018 року).

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, та відеозапис, на підставі чого судом було встановлено наступне.

При відтворенні цифрової інформації у судовому засіданні за допомогою комп`ютерної техніки встановлено, що DVD-R диск містить файли. При відтворенні файлів видно, що водій транспортного засобу марки Dacia Lodgy, дійсно порушив п. 16.11 ПДР, а саме на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу поліцейському автомобілю, який рухався по головній дорозі по шосе Будівельників та наближався до перехрещення проїзних частин, виїхавши на головну дорогу майже перед поліцейським автомобілем.

Наданий відповідачем відеозапис, зазначений у графі 7 постанови «До постанови додається…», а тому судом вважається належним доказом, у зв`язку з тим, що безпосередньо містить відеозапис на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580), поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону № 580, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, з наведеного вище суд доходить висновку, що наданий відповідачем відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки містить дані, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, викладених в оскаржуваній постанові, та отриманий у передбачений законом спосіб, а оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у п. 7 містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Версія позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, на думку суду, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а винність позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд вважає доведеною та підтвердженою матеріалами наявними у справі. Пояснення, викладені представником позивача у позовній заяві, суд оцінює критично, а позиція зайнята позивачем щодо невизнання своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, пов`язана з його захистом, однак розцінюється судом як спроба уникнути адміністративної відповідальності.

Також зміст відеозапису спростовує доводи позивача про те, що були порушені його права, передбачені ст. 268, 271 КУпАП, оскільки усі передбачені законом права йому були роз`яснені інспектором, заявлене ним клопотання скористатися правничою допомогою адвоката поліцейським Харченко А.І. було задоволено, однак позивач дуже поспішав і тому не скористався своїм правом та, на думку суду, відеозапис підтверджує, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення відповідач не порушив встановлену процедуру її розгляду.

За таких обставин суд вважає, що поліцейським роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області сержантом поліції Харченко А.І. постанову серії ЕАН № 3907321 від 12.03.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винесено обґрунтовано і на законних підставах, у зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Свистуна Геннадія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, то понесені витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову адвоката Свистуна Геннадія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Харченко Анастасії Іванівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач: поліцейський роти № 4 батальйону № 1 УПП в Луганській області сержант поліції Харченко Анастасія Іванівна, місцезнаходження УПП: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, будинок 8.

Суддя І. С. Посохов