Справа № 640/31798/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Зуєнка Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2021 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 в грудні 2020 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку розміру грошового забезпечення позивача з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2020 року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26 березня 2018 року №35 ДСК та не оформлення і не надання до третьої особи оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2020 року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови від 30 серпня 2017 року №704, а також процентної надбавки за вислугу років, для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року;

2) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку розміру грошового забезпечення позивача з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2019 року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2019 року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26 березня 2018 року №35 ДСК та не оформлення і не надання до третьої особи оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2019 року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2019 року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови від 30 серпня 2017 року №704, а також процентної надбавки за вислугу років, для перерахунку пенсії з 05 березня 2019 року;

3) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку розміру грошового забезпечення позивача з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2020 року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26 березня 2018 року №35 ДСК та не оформлення і не надання до третьої особи оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2020 року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови від 30 серпня 2017 року №704, а також процентної надбавки за вислугу років, для перерахунку пенсії з 01 січня 2020 року;

4) зобов`язання відповідача підготувати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача та включити в цю довідку наступні види грошового забезпечення для перерахунку пенсії: з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року згідно із Приміткою 1 до Додатку 1 та Приміткою до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (посадовий оклад, визначений, виходячи із розміру: 50% мінімальної заробітної плати, встановленої згідно з статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року №2246-VІІІ станом на 01 січня 2018 року, помноженої на відповідний тарифний коефіцієнт 4,64, встановлений для 46 тарифного розряду по посаді начальник групи- заступник начальника відділу, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26 березня 2018 року №35ДСК та оклад за військове звання «полковник», визначений, виходячи із розміру: 50% мінімальної заробітної плати, встановленої згідно з статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року, помноженої на коефіцієнт 0,84, встановлений для військового звання «полковник», а також проценту надбавку за вислугу років, та передати довідку про новий розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку з 01 січня 2018 року і виплати пенсії з урахуванням вже виплачених сум до третьої особи; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року згідно з із Приміткою 1 до Додатку 1 та Приміткою до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (посадовий оклад, визначений, виходячи із розміру: 50% мінімальної заробітної плати, встановленої згідно з статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року №2629-VІІІ станом на 01 січня 2019 року, помноженої на відповідний тарифний коефіцієнт 5,44, встановлений для 46 тарифного розряду по посаді начальник групи- заступник начальника відділу, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26 березня 2018 року №35ДСК та оклад за військове звання «полковник», визначений, виходячи із розміру: 50% мінімальної заробітної плати, встановленої згідно з статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» станом на 01 січня 2019 року, помноженої на коефіцієнт 0,84, встановлений для військового звання «полковник», а також проценту надбавку за вислугу років, та за період з 05 березня 2019 року також включити в довідку щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премію та передати довідку про новий розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку і виплати пенсії з урахуванням вже виплачених сум до третьої особи; з 01 січня 2020 року згідно із Приміткою 1 до Додатку 1 та Приміткою до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (посадовий оклад, визначений, виходячи із розміру: 50% мінімальної заробітної плати, встановленої згідно з статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року №2000 станом на 01 січня 2020 року, помноженої на відповідний тарифний коефіцієнт 4,64, встановлений для 46 тарифного розряду по посаді начальник групи- заступник начальника відділу, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26 березня 2018 року №35ДСК та оклад за військове звання «полковник», визначений, виходячи із розміру: 50% мінімальної заробітної плати, встановленої згідно з статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року, помноженої на коефіцієнт 0,84, встановлений для військового звання «полковник», щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премію та передати довідку про новий розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку і виплати пенсії з 01 січня 2020 року урахуванням вже виплачених сум до третьої особи.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив у підготовці та наданні третій особі оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01 січня 2018 року, 01 січня 2019 року, 01 січня 2020 року, в якій має бути визначені розміри посадового окладу та окладу за військове звання для перерахунку пенсії шляхом множення 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на 01 січня 2018 року, на 01 січня 2019 року та 01 січня 2020 року на відповідний коефіцієнт згідно з примітками до додатків 1 та 14 Постанови №704.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно з Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Отже, відповідачем доведено правомірність його поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції не встановив, що відповідач у 2018, 2019,2020 роках, не визначив посадовий оклад позивача та оклад за військовим званням, шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт та не подав до органу ПФУ відповідні довідки. На думку позивача, відповідач протиправно в спірний період не застосував пункт 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.03.2018, 01.01.2019, 01.01.2020, 05.03.19 відповідно.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач звернувся до відповідача із запитом на інформацію від 28 жовтня 2020 року, в якому просив оформити та направити до третьої особи довідки про новий розмір посадового окладу і окладу за військове звання «полковник» із урахуванням приміток до додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» станом на 01 січня 2018 року, на 01 січня 2019 року та 01 січня 2020 року; до вказаних довідок про розмір грошового забезпечення, крім основних, включити також додаткові види грошового забезпечення позивача.

У відповідь на запит позивача відповідач листом від 13 листопада 2020 року №222/4/2285 відмовив у складенні нових довідок про розмір грошового позивача та зазначив, що відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14, тому для оформлення нових довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2019 року та 01 січня 2020 року для перерахунку пенсії із зазначенням інших розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням підстав не вбачається.

Відповідач також повідомив позивача, що ним підготовлена та направлена до третьої особи довідка про розмір грошового забезпечення від 09 листопада 2020 року №222/4/164/239/747 із зазначенням у ній відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій станом на 05 березня 2019 року, що відповідає розміру грошового забезпечення військовослужбовця за відповідною посадою, яку позивач займав на дату звільнення та додав копію зазначеної довідки до цієї відповіді.

Відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 09 листопада 2020 року №222/4/164/239/747 розмір грошового забезпечення позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, за посадою начальник групи - заступник начальника відділу військової частини НОМЕР_1 становить: посадовий оклад - 8 180,00 грн, оклад за військовим званням (полковник) - 1 480,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) - 4 830,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (80%) - 11 592,00 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (15%) - 1 227,00 грн, премія (35%) - 2 863,00 грн; усього - 30 172,00 грн.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі по тексту - Постанова №103).

Пунктом 1 Постанови №103 встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Із набранням чинності Постановою №103 внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі по тексту - Постанова №704), який викладено в такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Додатки 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

У пункті 1 приміток Додатку 1 до Постанови №704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

У примітці Додатку 14 Постанови №704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Отже, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.

Вказані невідповідності були виправлені постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2020 року №1038 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2006 р. №1644 і від 30 серпня 2017 р. №704», яка застосовується з 01жовтня 2020 року.

У свою чергу, текст приміток до Додатків до Постанови №704, в силу вимог абзацу сьомого підпункту 2 пункту 20 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2005 №870, не є нормою права, оскільки їх застосування допускається в окремих випадках без набуття ними характеру нормативних положень.

Положеннями пункту 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5, також передбачено, що включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.

Тобто, примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер та не може містити норм права.

Крім того, пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Згідно з Постановою №704 (в редакції Постанови №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року.

Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.

Пункт 4 Постанови №704, в редакції чинній на дату перерахунку пенсії позивачу, був чинним та підлягав застосуванню відповідачем під час складання довідки.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2018 року, на 01 січня 2019 року та на 01 січня 2020 року, враховуючи положення приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704, відсутні, оскільки ці примітки не містять норм права та не узгоджуються з пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII.

Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року в справі №826/6453/18 визнаний протиправним та скасований пункт 6 Постанови №103.

Відповідно до частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до частини першої статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили з дати її прийняття.

Отже, пункт 6 Постанови №103 та зміни до пункту 4 Постанови №704 втратили чинність з 29 січня 2020 року.

Однак, визнання Шостим апеляційним адміністративним судом протиправним і скасування пункту 6 Постанови №103 не впливає на результат вирішення спору, оскільки, як зазначено вище, мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2019 року в справі №240/4946/18 викладений висновок щодо застосування норм права, а саме: зазначено, що за змістом пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Отже, оскільки норма пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704, то правові підстави для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, відсутні.

Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року в справі №240/11952/19, від 10 вересня 2021 року в справі №480/5496/20.

З огляду на викладене, колегія погоджується з висновком суд першої інстанції, що оскільки згідно з Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується, то відповідач, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), діяв правомірно, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Скаржник не вказує в апеляційній скарзі жодних доводів, які би могли спростувати висновки суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21 вересня 2021 року.

Головуючий суддяЛ.Т. Черпіцька
Судді: О.Є. Пилипенко
Я.М. Собків