Справа № 640/16011/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Київ № 640/16011/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронне агентство "Борей" (вул. Польова 21, Київ 56, 03056, )

до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденко, 33/19, Київ, 04116, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронне агентство "Борей" (далі - позивач, ТОВ «ОА «Борей») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.10.2019 закінчене підготовче провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.01.2020 замінено первісного відповідача у справі з Головного управління ДФС у м. на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві).

У відкритому судовому засіданні від 23.02.2021 справу ухвалено розглядати в порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність висновків проведеної перевірки та винесених за її результатом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з підстав документального підтвердження факту вчинення господарських операцій з ТОВ «Охоронне агенство «Безпека Плюс», ТОВ «Охоронне агенство «Верум», ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон», ТОВ «Корпорейшн сек`юріті груп», ТОВ «Гард сек`юріті», ТОВ «Славія-Трейд», ТОВ «Сек`юріті компані».

З позиції відповідача, контролюючий орган, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України. З огляду на викладене вказано про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 20, 77, 82 Податкового кодексу України, на підставі плану графіку проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік, на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 15.02.2019 №2049 та наказу ГУ ДФС у м. Києві від 05.04.2019 №4076, проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Охоронне агентство «Борей» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018 та іншого законодавства відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, за результатами якої складено акт перевірки від 22.04.2019 №273/26- 15-14-02-02/35426695.

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення ТОВ «ОА «Борей» вимог:

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п.5, п.6, п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 074 393,00 грн., в т.ч. за 2017 у сумі 382 897,00 грн., за 2018 у сумі 1691496,00 грн.

- п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст.185, п. 188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 248 102 грн., в тому числі за червень 2017 року в сумі 6227 грн., за липень 2017 року в сумі 142064 грн., за серпень 2017 року в сумі 137485 грн., за вересень 2017 року в сумі 30334 грн., за жовтень 2017 року в сумі 29065 грн., за листопад 2017 року в сумі 38369 грн., за грудень 2017 року в сумі 23679 гри., за січень 2018 року в сумі 18220 грн. за березень 2018 року в сумі 151337 грн., за квітень 2018 року в сумі 113000 грн., за травень 2018 року в сумі 163 274 грн., за червень 2018 року в сумі 164600 грн., за липень 2018 року в сумі 211020 грн., за серпень 2018 року в сумі 234950 грн., за вересень 2018 року в сумі 234990 грн., за жовтень 2016 року в сумі 156640 грн., за листопад 2018 року в сумі 187559 грн., за грудень 2018 року в сумі 205289 грн.

- п.44.1, п.44.3, п.44.6 ст.44 Податкового кодексу в результаті незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, ТОВ «ОА «Борей» звернулось до ГУ ДФС у м.Києві з запереченнями на акт перевірки.

Листом про розгляд заперечення від 29.05.2019 №100132/10/26-19-19-01-01 ГУ ДФС у м.Києві висновки акту залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

31.05.2019 ГУ ДФС у м.Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

- №2 про збільшення суми грошового забезпечення за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 2592991 грн., в тому числі: за податковим зобов`язанням у розмірі 2074393 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 518598 грн;

- №2 про збільшення суми грошового забезпечення за платежем податок на

додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 2810128 грн, в тому числі: за податковим зобов`язанням у розмірі 2248102 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 562026 грн;

- №2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 510 грн.

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «ОА «Борей» звернулось до ДФС України зі скаргою.

Рішенням про результати скарги від 22.07.2019 №34799/6/99-99-11-04-01-25 ДФС України залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м.Києві від 31.05.2019 №2, №2, №2, а скаргу - без задоволення.

Позивач, вважаючи вищезазначені податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними, звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01.01.2011.

Згідно з п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктами 201.1, 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товару (послуг).

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, що підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Таким чином, формування податкового кредиту для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість чи визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток має бути фактично здійснене і підтверджене належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Перевіряючи правомірність дій відповідача у винесенні спірних податкових повідомлень-рішень суд виходить з наступного.

Порушення виявлені при перевірці відображення в податковому обліку господарських відносин позивача з ТОВ «Охоронне агенство «Безпека Плюс», ТОВ «Охоронне агенство «Верум», ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон», ТОВ «Корпорейшн сек`юріті груп», ТОВ «Гард сек`юріті», ТОВ «Славія-Трейд», ТОВ «Сек`юріті компані».

В акті перевірки зазначено, що проведеною перевіркою наданих ТОВ «ОА «Борей» первинних документів встановлено, що по ланцюгу постачання неможливо ідентифікувати виконавця послуги охорони (кількість працівників по кожному ланцюгу постачання послуг не перевищує одну особу, відсутні матеріальні ресурси, відсутні ліцензії на здійснення охоронної діяльності, простежується скрутка товарів на послуги (пересорт), неможливо підтвердити реальність руху активів між суб`єктами господарювання.

У зв`язку з наведеним, контролюючий орган дійшов висновку про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції, зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Охоронне агенство «Безпека Плюс».

Згідно матеріалів справи, 01.03.2018 між ТОВ «ОА «Борей» (далі - замовник) та ТОВ «Охоронне агенство «Безпека Плюс» (далі - виконавець) укладено договір №01/03 про надання послуг з охорони, згідно якого замовник замовляє, а виконавець бере на себе зобов`язання своїми засобами і силами свого персоналу надавати замовнику послуги з охорони об`єкта власника.

Протоколом узгодження вартості охорони об`єктів визначено об`єкти охорони.

Вартість послуг з охорони змінювалась, шляхом затвердження Додатку № 1 до Договору № 01/03 в новій редакції від: 01.04.2018, 27.04.2018, 10.05.2018 та 01.08.2018.

На підставі додаткової угоди № 2 від 29.05.2019 до Договору № 01/03, з 01.06.2019 дію договору було призупинено.

На підставі додаткової угоди № 3 від 01.08.2019 до Договору № 01/03, з 01.08.2019 дію договору було відновлено.

На підставі додаткової угоди № 5 від 31.08.2019 до Договору № 01/03, з 01.09.2019 дію договору було призупинено.

На виконання вищезазначеного договору ТОВ «Охоронне агентство «Безпека Плюс» виписано на адресу ТОВ «ОА «Борей» акти наданих послуг, копії яких долучено до матеріалів справи.

Оплата за надані ТОВ «Охоронне агентство «Безпека Плюс» послуги з охорони підтверджена доданими до справи платіжними дорученнями ТОВ «ОА«БОРЕЙ».

Для погашення заборгованості ТОВ «ОА «Борей» перед ТОВ «Охоронне агентство «Безпека Плюс», на підставі додаткової угоди № 6 від 20.09.2018, було застосовано вексельну форму розрахунків.

Актом приймання - передачі векселів № 1 від 24.09.2018 було передано в рахунок заборгованості вексель серії АА №0650226, номінальною вартістю 1 294 920,00 грн., строк платежу (до пред`явлення).

Загалом ТОВ «Охоронне агентство «Безпека Плюс» було надано послуги на суму 4 014 363, 79 грн.

За результатами господарської діяльності ТОВ «Охоронне агентство «Безпека Плюс» виписано на адресу ТОВ «ОА «Борей» податкові накладні.

Водночас, суд наголошує, що в акті перевірки зазначено таку інформацію по контрагенту позивача.

Основний вид діяльності ТОВ «Охоронне агентство «Безпека Плюс» - діяльність приватних охоронних служб.

Директор, бухгалтер, засновник товариства на дату акта - Богомол Вадим який, також, є директором, бухгалтером та засновником ще 83 суб`єктів господарювання.

Звітність з податку на прибуток, фінансова звітність, звітність з податку на доходи фізичних осіб (Форма 1-ДФ) та по ЄСВ до контролюючого органу не подавались.

Остання звітність з ПДВ подана за вересень 2018, свідоцтво платника ПДВ - діюче.

Згідно аналізу Бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено придбання ТОВ "Охоронне агенство "Безпека Плюс" охоронних послуг у інших суб`єктів господарювання, а саме: ТОВ "СЕМ" (код 3814133) охоронні послуги на суму ПДВ 1776562,83 грн.; ТОВ "Телемережа" (код 39597358) охороні послуги на суму ПДВ 1257484,31 грн.; ТОВ "Торговий Дім "Алмейда" (код 41899386) охоронні послуги на суму ПДВ 1148323,83 грн.; ТОВ "Неман Україна" (код 39683609) охоронні послуга на суму ПДВ 778946,72 гривень. Отримана інформація по постачальникам ТОВ "Охоронне агенство "Безпека Плюс" свідчить про те, що останніми придбання реалізованих послуг охорони не здійснювалось, ліцензії на здійснення охоронної діяльності не отримувались.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Охоронне агенство «Верум».

У перевірений період ТОВ «ОА «Борей» уклало з ТОВ «Охоронне агенство «Верум» договори про надання послуг з охорони №01/04 від 30.04.2018 (дію договору № 01/04 про надання послуг з охорони було достроково припинено на підставі Додаткової угоди № 2 31.07.2018), №01-10/18/1 від 01.10.2018.

Протоколом узгодження вартості охорони об`єктів визначено об`єкти охорони.

На виконання вищезазначених договорів ТОВ «Охоронне агенство «Верум» виписано на адресу ТОВ «ОА «Борей» акти наданих послуг, копії яких долучено до матеріалів справи.

Часткова оплата за надані ТОВ «Охоронне агенство «Верум» послуги з охорони підтверджена доданими до справи платіжними дорученнями ТОВ «ОА «БОРЕЙ».

Всього, на виконання умов Договору № 01/04 про надання послуг з охорони позивачем було сплачено 3 682 264,00 грн.

За даними бухгалтерського обліку ТОВ «ОА «БОРЕЙ» (журнал-ордер (виписка) по рахунку: 6852) на рахунок ТОВ «Охоронне агентство «Верум» зайво перераховано 915 480,00 грн.

За договором № 01-10/18/1 про надання послуг з охорони ТОВ «Охоронне агентство «Верум» було надано послуг з охорони на загальну суму 680 640,00 грн.

ТОВ «ОА «БОРЕЙ» було здійснено часткову оплату наданих послуг за договором № 01-10/18/1 на загальну суму 301 200,00 грн.

У зв`язку з наявністю часткової заборгованості ТОВ «ОА «БОРЕЙ» перед контрагентом, між товариствами проведено взаємозалік заборгованостей, а саме заборгованість ТОВ «ОА «БОРЕЙ» за договором № 01-10/18/1 про надання послуг з охорони на суму 379 440,00 грн. зараховано в суму заборгованості ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНТСТВО «ВЕРУМ» за договором № 01/04 про надання послуг з охорони на суму 1 294 920,00 грн.

Матеріали справи містять акти звірки взаєморозрахунків за укладеними договорами та акт зарахування зустрічних однорідних вимог, засвідчені підписом директора та печаткою товариства, а також докази направлення листа № 01/25/03 з додатками на адресу ТОВ «ОА «ВЕРУМ» та на адресу директора ТОВ «ОА «ВЕРУМ» (описи вкладення у цінні листи, фіскальні та службові чеки зі штрихкодовим ідентифікатором 640 та 75).

За результатами господарської діяльності ТОВ «Охоронне агенство «Верум» виписано на адресу ТОВ «ОА «БОРЕЙ» податкові накладні.

В акті перевірки міститься посилання на ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 09.10.2018 у справі №752/7898/17, в якій, в тому числі, згадується ТОВ «Охоронне агенство «Верум», як суб`єкт господарювання, створений з метою надання послуг по мінімізації податкових зобов`язань підприємствами реального сектору економіки.

Також перевіркою встановлено, що основний вид діяльності ТОВ «Охоронне агенство «Верум» - діяльність приватних охоронних служб.

Директор, бухгалтер, засновник товариства на дату акта - Хулл Ахмед Аббас, який, також, є директором, бухгалтером та засновником ще 105 суб`єктів господарювання.

Звітність з податку на прибуток, фінансова звітність, звітність з податку на доходи фізичних осіб (Форма 1-ДФ) та по ЄСВ до контролюючого органу не подавались.

Остання звітність з ПДВ подана за листопад 2018, свідоцтво платника ПДВ - діюче.

Згідно аналізу Бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено придбання ТОВ "Охоронне агенство "Верум" охоронних послуг у інших суб`єктів господарювання, а саме: ТОВ "БК Необуд" (код 40216931) охоронні послуги на суму ПДВ 1983421,36 грн.; ТОВ "Мартен ЛТД" (код 32660907) охороні послуги на суму ПДВ 359687,61 грн.

Отримана інформація по постачальникам ТОВ " Охоронне агенство " Верум " свідчить про те, що останніми придбання реалізованих послуг охорони не здійснювалось, ліцензії на здійснення охоронної діяльності не отримувались.

Окрім того в акті зауважено на ряд порушених кримінальних проваджень щодо вказаних контрагентів (згідно даних Єдиного реєстру судових рішень) (арк.75-76 акту перевірки).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон».

Судом встановлено, що 31.08.2018 між ТОВ «ОА «Борей» (далі - замовник) та ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон» (далі - виконавець) укладено договір №01/09 про надання послуг з охорони, згідно якого замовник замовляє, а виконавець бере на себе зобов`язання своїми засобами і силами свого персоналу надавати замовнику послуги з охорони об`єкта власника.

Протоколом узгодження вартості охорони об`єктів визначено об`єкти охорони.

На підставі додаткової угоди №16/11 від 16.11.2018 дію договору було припинено достроково.

ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон» було надано послуги з охорони об`єкту на загальну суму 1 554 120 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Всього, на виконання положень договору № 01/09 про надання послуг з охорони позивачем було сплачено 2 517 840,00 грн., що підтверджено долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями.

Матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з облікованою заборгованістю ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон» у сумі 963 720,00 грн., позивачем направлялись претензії з актами звірки взаєморозрахунків.

За результатом здійснених операцій, ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон» було складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму 1 554 120 грн., в т.ч. ПДВ на суму 259 020 грн.

Згідно акту перевірки, основний вид діяльності ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон» - діяльність приватних охоронних служб.

Директор, бухгалтер, засновник товариства на дату акта - ОСОБА_1 , який, також, є директором, бухгалтером та засновником ще 69 суб`єктів господарювання.

Звітність з податку на прибуток, фінансова звітність, звітність з податку на доходи фізичних осіб (Форма 1-ДФ) та по ЄСВ до контролюючого органу не подавались.

Остання звітність з ПДВ подана за жовтень 2018, свідоцтво платника ПДВ - діюче.

Згідно аналізу Бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено придбання ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон» охоронних послуг у інших суб`єктів господарювання, а саме: ТОВ "ГРЕК ЕКСПО" (код 42275852) охоронні послуги на суму ПДВ 43200,83 грн.; ТОВ "Спецвисотмонтаж-буд" (код 33056888) охороні послуги на суму ПДВ 215820,31 грн.

Отримана інформація по постачальникам ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон» свідчить про те, що останніми придбання реалізованих послуг охорони не здійснювалось, ліцензії на здійснення охоронної діяльності не отримувались.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Корпорейшн сек`юріті груп».

У перевірений період між товариствами укладено договір №01-10/18 про надання послуг з охорони від 01.10.2018 (на підставі додаткової угоди № 1 від 31.10.2018 дію договору № 01-10/18 про надання послуг з охорони достроково припинено); договір №Н11118 про надання послуг з охорони від 01.11.2018.

Протоколами узгодження вартості охорони об`єктів визначено об`єкти охорони.

Надання послуг з охорони ТОВ «Корпорейшн секьюріті груп» підтверджено долученими до матеріалів справи актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), платіжними дорученнями про оплату послуг з охорони та податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Згідно акту перевірки, основний вид діяльності ТОВ «Корпорейшн секьюріті груп» - діяльність приватних охоронних служб.

Директор, бухгалтер, засновник товариства на дату акта - ОСОБА_1 , який, також, є директором, бухгалтером та засновником ще 69 суб`єктів господарювання.

Звітність з податку на прибуток, фінансова звітність, звітність з податку на доходи фізичних осіб (Форма 1-ДФ) та по ЄСВ до контролюючого органу не подавались.

Остання звітність з ПДВ подана за листопад 2018.

Згідно аналізу Бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено придбання ТОВ «Корпорейшн секьюріті груп» охоронних послуг у інших суб`єктів господарювання, а саме: ТОВ «Камус Ейр» (код 25203037) охоронні послуги на суму ПДВ 231760 грн.

Отримана інформація по вказаному постачальнику ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон» свідчить про те, що останнім придбання реалізованих послуг охорони не здійснювалось, ліцензія на здійснення охоронної діяльності не отримувалась.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Гард сек`юріті».

30.11.2018 між ТОВ «ОА «Борей» та ТОВ «Гард сек`юріті» укладено договір №30/11-18 про надання послуг з охорони на загальну суму 1 178 328,00 грн., в т.ч. ПДВ 196 388 грн.

Протоколами узгодження вартості охорони об`єктів визначено об`єкти охорони.

Вартість послуг з охорони було змінено, шляхом затвердження Протоколу узгодження договірної вартості послуг охорони об`єктів (Додаток № 1) у новій редакції від 15.12.2018 року, на загальну суму 1 165 320,00 грн., в т.ч. ПДВ 194 220,00 грн.

Дію договору № 30/11-18 про надання послуг з охорони достроково припинено з 18.12.2018 на підставі додаткової угоди № 1 від 14.12.2018.

В підтвердження здійснення вказаних господарських операцій суду надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податкові накладні, журнал-ордер і відомість по рахунку 6582 Розрахунки з іншими кредиторами.

Згідно акту перевірки, основний вид діяльності ТОВ «Гард сек`юріті» - діяльність приватних охоронних служб.

Директор, бухгалтер, засновник товариства на дату акта - ОСОБА_2 , який, також, є директором, бухгалтером та засновником ще 4 суб`єктів господарювання.

Звітність з податку на прибуток, фінансова звітність, звітність з податку на доходи фізичних осіб (Форма 1-ДФ) та по ЄСВ до контролюючого органу не подавались.

Остання звітність з ПДВ подана за лютий 2019, товариство здійснювало діяльність протягом 6 місяців.

Згідно аналізу Бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено придбання ТОВ «Гард сек`юріті» охоронних послуг у інших суб`єктів господарювання, а саме: ТОВ «Акро Інвестгруп» (код 42399959) охоронні послуги на суму ПДВ 646637,34 грн.

Отримана інформація по вказаному постачальнику ТОВ «Гард сек`юріті» свідчить про те, що останнім придбання реалізованих послуг охорони не здійснювалось, ліцензія на здійснення охоронної діяльності не отримувалась.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Славія-Трейд».

27.06.2017 між товариствами укладено договір №270617 про надання консультаційних послуг щодо стратегічного керування, відповідно до якого ТОВ «Славія-Трейд» зобов`язується надавати ТОВ «ОА «Борей» послуги щодо стратегічного керування бізнес процесами на загальну суму 82 000 грн, в т.ч. ПДВ 13666,67 грн.

Виконання зобов`язань сторін за укладеним договором № 270617 підтверджено актом здачі-прийняття наданих послуг № 310817, банківською випискою від 29.06.2017 та податковою накладною № 7 від 29.06.2017.

Аргументуючи безтоварність вказаних господарських операцій, контролюючий орган вказує на наявність вироку Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2018 у справі №759/1800/18, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором Київської області прокуратури №8 Коркуном Р.В. та підозрюваної ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 1 ст.205 Кримінального кодексу України.

Згідно ухвали « 18.04.2016 ОСОБА_2, в денний час доби, перебуваючи біля станції метро «Політехнічний інститут» в м. Києві, діючи відповідно до вказівок невстановленої особи на ім`я ОСОБА_1, з корисливих спонукань, усвідомлюючи, що придбаний на її ім`я суб`єкт підприємницької діяльності буде використовуватись невстановленими особами для прикриття незаконної діяльності та бажаючи досягнення цієї мети, спрямованої на пособництво у придбанні суб`єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності підписала протокол № 18/04-2017 від 18.04.2017; договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Славія-Трейд» від 18.04.2017; Статут ТОВ «Славія-Трейд» (нова редакція) ідентифікаційний код за від 04 квітня 2017 року, які були наданий їй невстановленою особою на ім`я ОСОБА_1, після підписання ОСОБА_2 біля станції метро «Святошино» передала вказані документи чоловіку на ім`я ОСОБА_1, чим у повному обсязі реалізувала свою мету, спрямовану на пособництво у придбанні суб`єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених досудовим розслідуванням осіб щодо складання від її імені як службової особи ТОВ «Славія-Трейд», фіктивних господарських угод та фіктивних первинних документів щодо реалізації товарів, робіт, послуг, складання та видачу документів податкової звітності, штучного формування податкового кредиту з податку на додану вартість іншим підприємствам та завищенню валових витрат таким суб`єктам господарської діяльності, в результаті чого до Державного бюджету України не надходили кошти у вигляді сплати вказаних податків».

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Сек`юріті компані».

Між ТОВ «ОА «Борей» та ТОВ «Сек`юріті компані» було укладено договір № 30/6 про надання послуг з охорони від 30.06.2017.

Вартість послуг з охорони та об`єкти визначалась сторонами у протоколах узгодження договірної вартості послуг охорони об`єктів (додаток № 1).

Попередня оплата за надання послуг охорони становила 2470651,91 грн.

ТОВ «Сек`юріті компані» було надано послуги з охорони за період липень-серпень 2017 на загальну суму 1 632 651,91 грн.

Дію договору №30/06 про надання послуг з охорони було достроково припинено з 01.09.2017 на підставі додаткової угоди № 1 від 29.08.2017.

01.09.2017 між ТОВ «ОА «Борей» (Замовник) та ТОВ «Сек`юріті компані» (Виконавець) було укладено Договір № 1/09 про надання послуг з охорони.

Умови Договору № 1/09 про надання послуг з охорони аналогічні умовам раніше укладеного Договору № 30/06.

Вартість послуг з охорони та об`єкти визначалась сторонами у протоколах узгодження договірної вартості послуг охорони об`єктів (додаток № 1).

Дію договору №1/09 про надання послуг з охорони було достроково припинено з 01.10.2017 на підставі додаткової угоди № 1 від 25.09.2017.

До матеріалів справи долучено акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), платіжні доручення, податкові накладні, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних.

Згідно акту, в ході проведення перевірки ТОВ «ОА «Борей» надано запит від 08.04.2019 №2 про надання оригіналів первинних документів та завірені належним чином копій документів щодо взаємовідносин з ТОВ «Сек`юріті компані» (код 40918512), з таких питань:

договори з додатковими угодами, акти виконаних робіт (надання послуг), кошториси, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові, прибуткові накладні, оборотно- сальдові відомості по вказаним контрагентам, виписки банку, платіжні доручення, податкові накладні та інші документи по взаємовідносинам з ТОВ «Сек`юріті компані» за період взаємовідносин.

ТОВ "ОА "Борей" до перевірки частково надано первинні документи, а саме: договори та додаткові угоди, акти виконаних робіт по договору №30/06, видаткові накладні, оборотно-сальдову відомость по контрагенту, виписки банку, платіжні доручення, додаткові пояснення від 15.04.2019 №02/15/04, наказ ТОВ "ОА "БОРЕЙ" №01/10/10 від 10.10.2017, бухгалтерська довідка №10/10 від 10.10.2017, лист до ТОВ «Сек`юріті компані» №01/29/09 від 29.09.2017, лист до ТОВ «Сек`юріті компані» №01/04/03 від 04.03.2019.

Акти виконаних робіт по договору №10/09 від 01.09.2017 до перевірки не надано, що стало підставою для складення акту про ненадання документів у повному обсязі від 15.04.2019 №540/26-15-14-02-02.

Згідно пояснень позивача, ТОВ «ОА «БОРЕЙ» здійснено попередню оплату за надання послуг охорони у сумі 2 470 651,91 грн.

Натомість, ТОВ «Сек`юріті компані» було надано послуги з охорони за період липень-серпень 2017 року на загальну суму 1 632 651,91 грн.

У зв`язку з залишком передплати, 29.09.2017 ТОВ «ОА «Борей» було направлено письмове звернення на адресу ТОВ «Сек`юріті компані» про повернення грошових коштів у сумі 838 000 грн.

На виконання внутрішнього наказу №01/10/10 щодо відображення господарських операцій в обліку ТОВ «ОА «Борей» від 10.10.2017 було здійснено відображення в обліку отриманих охоронних послуг від ТОВ «Сек`юріті компані» у вересні 2017 року за договором про надання послуг з охорони № 1/09 від 01.09.2017 у відповідності до бухгалтерської довідки № 10/10 від 10.10.2017 та відображено право на податковий кредит у сумі 698 333,33 грн., 139 666,67 грн. ПДВ.

17.10.2017 позивачем було складено розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників до податкових накладних № 2, № 3, № 4, № 5, № 12 та № 13 за вересень 2017 року на загальну суму ПДВ 109 333 грн.

Позивачем було здійснено виправлення самостійно виявлених помилок шляхом подання уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ за вересень та жовтень 2017 року.

Уточнюючі розрахунки було подано до початку проведення податкової перевірки та прийнято контролюючим органом, що підтверджується квитанціями № 1, № 2 та повідомленнями про отримання звітності.

Відповідно до платіжних доручень №47 від 06.03.2019 та №53 від 18.03.2019 ТОВ «ОА «Борей» було сплачено штраф у розмірі 3069,00 грн. (3%) та пеню у розмірі 18 425,96 грн.

ТОВ «ОА «Борей», враховуючи зайво перераховані кошти у сумі 838 000,00 грн. за договором № 30/06 про надання послуг з охорони та наявність заборгованості перед ТОВ «Сек`юріті компані» у сумі 837 999,98 грн. за Договором № 1/09 про надання послуг з охорони ТОВ «ОА «Борей» було направлено лист вих. № 01/04/03 від 04.03.2019 з пропозицією здійснити взаємозалік заборгованостей.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає висновки контролюючого органу законними та обґрунтованими, з огляду на таке.

Умовами реалізації права платника на формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту з податку на додану вартість є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій замовника та виконавця для штучного створення умов бюджетного відшкодування.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. З`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи контролюючого органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема, формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.05.2020 у справі № 823/1538/16, адміністративне провадження № К/9901/37781/18.

Одночасно, наявність у платника податкової накладної є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

Формальна наявність договору, видаткових накладних, рахунків на оплату тощо, за встановлених у справі обставин, не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання договірних відносин, і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Первинні документи, зокрема, податкові накладні, не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з поставки за наявності у справі обставин, які виключають можливість такої поставки між суб`єктами.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.05.2020 у справі № 823/1538/16, адміністративне провадження №К/9901/37781/18.

Суд також зазначає, що вимога ст. 90 КАС щодо оцінки доказів у взаємному зв`язку та в сукупності вимагає при оцінці наданих позивачем документів взяти до уваги характер послуг, суми ПДВ в ціні яких позивач включив до податкового кредиту, а також проаналізувати, чи могли контрагенти позивача такі послуги надати.

Згідно матеріалів справи, позивачем у перевірений період замовлялись послуги з охорони у контрагентів ТОВ «Охоронне агенство «Безпека Плюс», ТОВ «Охоронне агенство «Верум», ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон», ТОВ «Корпорейшн сек`юріті груп», ТОВ «Гард сек`юріті», ТОВ «Сек`юріті компані».

Судом встановлено, що протоколами узгодження договірної вартості послуг охорони об`єктів позивач визначено чисельні об`єкти, передані на цілодобову охорону контрагентам, територіально розташовані в різних областях країни.

Так, відповідно до наданих до перевірки додаткових угод до договору про надання послуг з охорони, а також протоколів узгодження договірної вартості послуг охорони об`єктів вбачається, що середня чисельність постів ТОВ «Охоронне агенство «Безпека Плюс» складає 60 з цілодобовим режимом охорони; для ТОВ «Охоронне агенство «Верум» - 45 об`єктів з цілодобовим режимом охорони; для ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон» - 76 об`єктів з цілодобовим режимом охорони; для ТОВ «Корпорейшн сек`юріті груп» - 67 об`єктів з цілодобовим режимом охорони; для ТОВ «Гард сек`юріті» - 60 об`єктів з цілодобовим режимом охорони; ТОВ «Сек`юріті компані» - 57-60 об`єктів з цілодобовим режимом охорони.

Враховуючи, що на кожному з постів має бути хоча б один працівник охоронець, суд вважає обґрунтованими посилання відповідача про неможливість ідентифікувати виконавця послуг з охорони, оскільки кількість працівників по кожному ланцюгу постачання послуг не перевищує одну особу, а матеріальні ресурси у контрагента відсутні.

При цьому, по ланцюгу постачання просліджується скрутка товарів на послуги (пересорт), які не дають можливості підтвердити реальність руху активів між суб`єктами господарювання.

Таким чином, операції з ТОВ «Охоронне агенство «Безпека Плюс», ТОВ «Охоронне агенство «Верум», ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон», ТОВ «Корпорейшн сек`юріті груп», ТОВ «Гард сек`юріті», ТОВ «Сек`юріті компані» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження об`єктів охорони, присутня невідповідність наявності робочого персоналу для виконання послуг, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної доцільності діяльності.

Крім цього, про відсутність факту здійснення господарської операції може свідчити, зокрема те, що результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Як встановлено приписами Податкового кодексу України, підставами для віднесення до складу сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Вищевикладене узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 19.05.2020 у справі № №813/2488/14, адміністративне провадження №К/9901/19273/18.

Матеріали справи не містять доказів використання придбаних послуг у власній господарській діяльності позивача, отримання прибутку за результатом виконання укладених договорів з контрагентами.

Також, суд зазначає, що Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 у справі №440/422/19 та від 20.12.2019 у справі №826/16776/18 зазначив, що наявність у платника податку первинних документів, які не мають дефекту форми, не є безумовною підставою для визнання за платником податку права на податковий кредит. Обов`язковою умовою є достовірність цих документів. Якщо документи складені від імені суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва, вони не можуть бути підставою бухгалтерського та/чи податкового обліку, оскільки статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках не може надавати встановлені законом податкові вигоди.

Відтак, оцінивши повноту, характер, об`єктивність та юридичне значення конкретних фактичних обставин справи, врахувавши ненадання усіх документів, які за звичайною діловою практикою супроводжують здійснення такого роду операцій та у сукупності з первинними документами підтверджують їх виконання, відсутність у контрагента матеріально-технічної можливості здійснювати обумовлені домовленістю із позивачем зобов`язання, суд приходить до висновку про те, що надані позивачем документи не підтверджують надання послуг на користь позивача, що унеможливлює розцінювати їх як належні, достатні та достовірні докази придбання позивачем обумовленими господарськими договорами послуг.

Надаючи оцінку господарським взаємовідносинам позивача з ТОВ «Славія-Трейд», суд враховує наявність вироку Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2018 у справі №759/1800/18, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором Київської області прокуратури №8 Коркуном Р.В. та підозрюваної ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 1 ст.205 Кримінального кодексу України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_3 підтверджено пособництво у придбанні суб`єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених досудовим розслідуванням осіб щодо складання від її імені як службової особи ТОВ «Славія-Трейд», фіктивних господарських угод та фіктивних первинних документів щодо реалізації товарів, робіт, послуг, складання та видачу документів податкової звітності, штучного формування податкового кредиту з податку на додану вартість іншим підприємствам та завищенню валових витрат таким суб`єктам господарської діяльності, в результаті чого до Державного бюджету України не надходили кошти у вигляді сплати вказаних податків.

Згідно ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На думку суду, наявність вироку суду у кримінальній справі відносно контрагента позивача не може бути не врахована судом під час вирішення спору, оскільки ОСОБА_3 , прізвище і підпис якої вказано у первинних бухгалтерських документах, наданих позивачем суду, до ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Славія-Трейд» відношення не має, що свідчить про їх фіктивність.

Таким чином, висновки перевірки в частині дослідження взаємовідносин позивача з ТОВ «Охоронне агенство «Безпека Плюс», ТОВ «Охоронне агенство «Верум», ТОВ «Охоронна компанія «Рубікон», ТОВ «Корпорейшн сек`юріті груп», ТОВ «Гард сек`юріті», ТОВ «Славія-Трейд», ТОВ «Сек`юріті компані» не спростовується доказами, отриманими в ході розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає, що відповідач при винесені оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно та своєчасно, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що не підлягають скасуванню.

Одночасно, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на вищевикладене, висновок про порушення позивачем податкового законодавства, зроблений відповідачем в акті перевірки, є обґрунтованим та доведеним, у зв`язку з чим спірні податкові повідомлення-рішення від 31.05.2019 №2, №2 є правомірними та скасуванню не підлягають.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 31.05.2019 №2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 510 грн, слід зазначити наступне.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано позивачем, що ТОВ «ОА «БОРЕЙ» до перевірки по взаємовідносинам з ТОВ «Сек`юріті компані» не надано актів виконаних робіт до договору №10/09 від 01.09.2017, у зв`язку з чим складено акт про ненадання документів у повному обсязі від15.04.2019 №540/26-15-14-02-02.

Заперечуючи правомірність вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач, з посиланням на п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, вказує, що запит було складено з порушеннями вимог, встановлених нормативними актами, що звільняє його від обов`язку надати відповідь на такий запит.

Суд вважає таке посилання помилковим, оскільки нормами ст.73 Податкового кодексу України встановлено вимоги до письмових запитів про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

В той час як перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено ст. 83, 85 цього Кодексу.

Пунктом 85.4. ст.85 Податкового кодексу України встановлено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (п.85.8 ст.85 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.121.1. ст.121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Зі змісту п.121.1. ст.121 Податкового кодексу України вбачається, що до відповідальності у вигляді накладення штрафу притягуються платники податку у разі не надання не будь-яких документів або їх копій, а лише документів з питань обчислення і сплати податків, які платник податків повинен зберігати протягом строків, установлених ст.44 Податкового кодексу України строків.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що письмовий запит відповідача про надання договорів з додатковими угодами, актів виконаних робіт (надання послуг), кошторисів, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткових, прибуткових накладних, оборотно-сальдових відомостей по вказаним контрагентам, виписок банку, платіжних доручень, податкових накладних та інших документів по взаємовідносинам з іншими контрагентами за перевірений період, позивачем виконано, суд не вбачає підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.05.2019 №2.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Питання розподілу судових витрат, відповідно до норм ст. 139 КАС України, судом не вирішується з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОА «Борей».

Керуючись статтями 6, 72-77,241-246, 250, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронне агентство "Борей" (вул. Польова 21, Київ 56, 03056, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденко, 33/19, Київ, 04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська