Справа № 380/900/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/900/20 пров. № А/857/12432/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року (ухвала постановлена в м. Львові, головуючий суддя Качур Р.П.) у справі № 380/900/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у цій справі позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області) щодо не поновлення виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та визнано протиправною відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 , що викладена листом ГУ ПФУ у Львівській області від 24 липня 2019 року № 19208/03.29-15.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області поновити з 01.01.2013 виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2021 апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року в справі № 380/900/20 - без змін.

14.05.2021 до суду надійшла заява ГУ ПФУ у Львівській області про роз`яснення судового рішення у цій справі - рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2020.

Заява обгрунтована тим, що вказане рішення є незрозумілим, оскільки позивачу припинено виплату пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992, а тому просить роз`яснити рішення від 17.09.2020 у справі № 380/900/20 щодо поновлення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка призначалася та виплачувалася відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року в задоволенні заяви ГУ ПФУ у Львівській області про роз`яснення судового рішення відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржило ГУ ПФУ у Львівській області, яке вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви. Тому просило скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою роз`яснити рішення суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі № 380/900/20 є незрозумілим, оскільки позивачу припинено виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України № 2262-XII. Однак, зазначені обставини залишені поза увагою судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Роз`яснення судового рішення стосується недотримання вимоги ясності, визначеності такого, яке означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення.

Виходячи з наведеного, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.

Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

В свою чергу, підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Так, роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі № 22а-11177/08.

Критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.

Така ж правова позиція встановлена Верховним Судом у постанові від 16 липня 2020 року у справі № 619/3407/16-а.

Зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення неможливо встановити, в чому саме полягає нечіткість рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 в адміністративній справі № 380/900/20 та що викликає труднощі у розумінні його змісту.

Спірним питанням у цій справі було питання наявності підстав для поновлення виплати позивачу пенсії, припинення якої відбулося на підставі статей 49, 51 Закону № 1058-IV.

У рішенні від 17.09.2020 суд надав правову оцінку вказаним обставинам, зазначивши, що з дня набрання чинності рішенням № 25-рп/2009 щодо неконституційності положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону № 1058-ІV управління ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, зокрема, позивачу.

Колегія суддів зазначає, що пенсійний орган у своїй заяві фактично просить роз`яснити порядок і спосіб виконання рішення суду, а не його зміст.

При цьому, суд першої інстанції вірно зауважив, що відповідач скористався своїм процесуальним правом та оскаржував рішення Львівського окружного адміністративного суду в апеляційному порядку, за наслідками якого судове рішення залишено без змін, що також свідчить про відсутність обставин, з якими ст. 254 КАС України пов`язує наявність підстав для роз`яснення судового рішення.

На переконання суду апеляційної інстанції вказане судове рішення є чітким і зрозумілим, в ньому наведено мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку щодо частково обґрунтованості позовних вимог; терміни, вжиті у рішенні суду першої інстанції, відповідають тому змістові, що вони мають згідно з законодавством України; ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають; текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу обставин справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява про роз`яснення судового рішення не підлягає задоволенню, оскільки рішення від 17.09.2020 у справі № 380/900/20 є зрозумілим і не потребує роз`яснення.

Резолютивна частина рішення суду відповідає вимогам частини п`ятої статті 246 КАС України, а в мотивувальній частині, з урахуванням доводів позовної заяви, чітко зазначено, чому суд дійшов відповідного висновку та яким законом керувався при винесенні такого.

Водночас, вирішення процесуальних питань, які випливають з судового рішення, чи надання правових порад щодо дій учасників справи після ухвалення судового рішення, не відповідає меті роз`яснення, а отже у межах процедури роз`яснення судового рішення є неможливим.

Також суд апеляційної інстанції наголошує на обов`язковості виконання судових рішень (стаття 14 КАС України), які набрали законної сили, всіма органами /державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали додержано норми процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 у справі про відмову в роз`ясненні судового рішення в адміністративній справі № 380/900/20 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
О. М. Довгополов
Постанова складена у повному обсязі 20 вересня 2021 року.