Справа № 640/678/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року м. Київ № 640/678/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "УКРВІПСЕРВІС"
до Київської митниці Держмитслужби
пропро визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРВІПСЕРВІС» (далі - позивач та/або ТОВ «УКРВІПСЕРВІС») з позовом до Київської митниці Держмитслужби (далі - відповідач та/або митний орган) та просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів: №UA10000/2020/000217/2 від 05.05.2020; №UA10000/2020/000213/2 від 28.04.2020; №UA10000/2020/000226/2 від 14.05.2020; №UA10000/2020/000241/2 від 27.05.2020; №UA10000/2020/000264/2 від 11.06.2020.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ним подано до митного оформлення всі належні документи, подані документи, які не містять ознак підробки та містять всі числові значення складових митної вартості, а висновки відповідача покладені в основу рішень про коригування митної вартості не відповідають фактичним обставинам справи.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній стверджує про правомірність прийнятих ним рішень та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРВІПСЕРВІС» та DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED укладено контракт №1312/2018 від 13.12.2018, у відповідності до якого продавець зобов`язується поставити товар, виготовлений на фабриці Meijing Lighting Factory Co., LTD, а покупець зобов`язаний прийняти і оплати товар по кількості та вартості узгодженої сторонами в інвойсах до даного контракту (далі - контракт).

22.01.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до контракту, у відповідності до пункту 3.1 якої покупець здійснює оплату загальної суми кожної партії поставки, узгодженої сторонами, протягом 90 банківських днів після реалізації товарів, якщо інше не встановлено в інвойсі.

З метою здійснення митного оформлення за контрактом позивачем разом із вантажною митною декларацією ЕМД №UA100120/2020/626801 від 30.04.2020 для підтвердження заявленої митної вартості, декларантом позивача, Київській митниці Держмитслужби було подано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №1312/2018 від 13.12.2018; інвойс № НКUА-2303/2020/60 від 23.03.2020; додаткова угода №1 від 22.01.2019; додаткова угода №2 від 01.08.2019; додаткова угода №3 від 15.09.2019; коносамент BillofLading SZNLEG1902452 від 23.03.2020; автотранспортна накладна СМR №212 від 28.04.2020.

В подальшому, внаслідок надходження від відповідача повідомлення про надання додаткових документів ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» надано митному органу експертний висновок від 30.04.2020 №В-754, прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED від 02.03.2020.

За наслідком розгляду вказаних документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів: №UA10000/2020/000217/2 від 05.05.2020 (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №1) у графі 33 якого вказано про наступні обставини (підстави) його прийняття:

«При проведені контролю митної вартості товарів, заявленої до митного оформлення встановлено, що надані для підтвердження митної вартості документи не містять відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару. Так, згідно наданого до митного оформлення інвойсу від 23.03.2020 №НКUА -2303/2020/60 (далі-інвойс), товар поставляється в Україну на умовах СРТ-Київ.

У наданому інвойсі не зазначено, які складові включено до ціни товарів, також не зазначено які умови оплати за товар. Пунктом 2.2 додатку від 22.01.2019 №1 до контракту від 13.12.2018 №1312/2018 зазначено що до ціни товару включена вартість його зберігання, завантаження, вартість тари, упаковки та маркування.

Таким чином, за результатами контролю митної вартості відповідно до частини 2 статті 54 Кодексу встановлено розбіжності та недостовірність даних щодо складових митної вартості, зокрема таких як транспортування, витрати на вивантаження та страхування. Таким чином, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням товарів до названого місця призначення.

Декларантом додатково наданий прайс-лист не від виробника товарів, а від компанії продавця DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED який містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB-Dhekou, тоді як відповідно до інвойсу поставка товарів здійснюється на умовах СРТ-Кіеv. Наданий експертний висновок від 30.04.2020 №В-754 прийнято до уваги митницею, але він не може бути підставою для визнання митної вартості, оскільки у ході експертного аналізу експертом розглядались лише документи, що надавались до митного оформлення (контракт, інвойс). Тобто, експертом вартісний аналіз проводився на підставі наданих до митного оформлення товаросупровідних документів не врахована кон`юнктура ринку та біржові котирування вартості сировини, яка є основною складовою при виробництві товару. Також при перевірці посилань експерта на сайт з`ясовано, що всі цінові пропозиції діють на умовах поставки FОВ, тобто без додаткових витрат на основне перевезення (морській фрахт) та інші витрати, які виникають при перевезенні товару. Від надання інших додаткових документів декларант відмовився, про що повідомив митний орган листом від 04.05.2020 №б/н.

Таким чином, причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: - неподання декларантом всіх запрошених документів; - відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.».

Митна вартість за наведеною митною декларацією визначена із застосування резервного методу.

Разом з ЕМД №UA 100120/2020/626611 від 27.04.2020 до митного оформлення були надані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №1312/2018 від 13.12.2018, інвойс № НКUА-1703/2020/61 від 17.03.2020, додаткова угода №1 від 22.01.2019, додаткова угода №2 від 01.08.2019, додаткова угода №3 від 15.09.2019, коносамент BillofLading SZNLEG1902452 від 17.03.2020; автотранспортна накладна СМR №21 від 23.04.2020.

На виконання вимоги митного органу позивачем додатково надано митному органу експертний висновок від 30.04.2020 №В-754, прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED від 02.03.2020, копію декларації країни відправлення №40172402 від 03.11.2020, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва №640/3057/19 від 26.12.2019 та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2020 №640/3057/19/22384/2020.

За наслідком розгляду вказаних документів відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA10000/2020/000213/2 від 28.04.2020 (далі оскаржуване та/або спірне рішення №2), у графі 33 якого зазначено наступні підстави його прийняття:

«… при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне.

1) в інвойсі від 17.03.2020 № НКUА- 1703/2020/61 не зазначено умови оплати за товар, тоді як пунктом 3.1 контракту від 13.12.2018 №1312/2018 (додаткова угода від 22.01.2019 №1 передбачено оплату протягом 90 банківських днів після реалізації товару;

2) відповідно до пункту 2.2 контракту від 13.12.2018 №1312/2018 (додаткова угода від 22.01.2019 №1 ціна товару включає вартість його зберігання і навантаження, тари, пакування та маркування, а відповідно до інвойсу від 17.03.2020 № НКUА- 1703/2020/61 товар поставляється на умовах СРТ-Кіеv.

Декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару додатково надано документи: експертний висновок від 30.04.2020 №В-754, прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED від 02.03.2020, копію декларації країни відправлення №40172402 від 03.11.2020. Прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB-Dhekou, тоді як відповідно до інвойсу від 17.03.2020 № НКUА- 1703/2020/61 поставка товарів здійснюється на умовах СРТ-Кіеv».

Митна вартість за наведеною митною декларацією визначена із застосування резервного методу.

За ЕМД №UA 100120/2020/627257 від 14.05.2020 до митного оформлення були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №1312/2018 від 13.12.2018, інвойс № НKUА-3003/2020/62 від 30.03.2020, додаткова угода №1 від 22.01.2019, додаткова угода №2 від 01.08.2019, додаткова угода №3 від 15.09.2019, коносамент BillofLading SZNLEG1902452 від 30.03.2020; автотранспортна накладна СМR №027170 від 12.05.2020.

На вимогу митного органу ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» надано експертний висновок від 30.04.2020 №В-754, прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED від 02.03.2020.

За наслідком розгляду поданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості №UA10000/2020/000226/2 від 14.05.2020 (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №3), у графі 33 якого вказано про наступні підстави його прийняття:

«Поставка товарів здійснюється на підставі наданого контракту від 13.12.2018 №1312/2018 між DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED - Продавець та ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» (Україна) - Покупець (далі - Контракт). Реквізити зазначеного контракту наведено під кодом 4104, що означає контракт, укладений із виробником товару. Разом із тим, виробником товару зазначено компанію Meijing Lighting Factory Co., LTD, ZHONGHENG ROAD HENGLAN TOWN, ZHONGSHAN CITY GUANGDONG CHINA, яка не є продавцем товару. Отже, зазначено недостовірну інформацію про контракт. Згідно п. 1.2 Контракту, умови поставки зазначаються у інвойсі. У наданому інвойсі від 30.03.2020 №НКUА-3003/2020/62 умовами поставки зазначено СРТ-Київ. Розділом 2 Контракту не встановлено, які складові митної вартості включено у ціну товару. У наданому інвойсі від 30.03.2020 №НКUА-3003/2020/62 також відсутня дана інформація.

Також, такі витрати згідно наданої декларації митної вартості не включені до митної вартості окремо. Таким чином, відсутні відомості щодо включення складових митної вартості, а саме транспортування до митного кордону України, навантаження та страхування до ціни товару та не додані до митної вартості відповідно до декларації митної вартості. Також, наявні розбіжності стосовно інформації про сплату фрахту: у коносаменті від 30.03.2020 №SZNLEG1902513 у одній графі, яка стосується оплати фрахту зазначено «FREIGHT PREPAID», в іншій - «AS ARRANGED», що означає, оплату фрахту за домовленістю, яка не застосовується при передплаті фрахту. Інвойсі від 30.03.2020 №НКUА-3003/2020/62 наданий у вигляді фотокопії, яка неприйнятна до читання, отже не можливо прочитати характеристики товару, необхідні для його ідентифікації, зокрема найменування та артикули товарів.

Декларантом додатково наданий прайс-лист не від виробника товарів, а від компанії продавця DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED який містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB-Dhekou, тоді як відповідно до інвойсу поставка товарів здійснюється на умовах СРТ-Кіеv….».

Митна вартість за наведеною митною декларацією визначена із застосування резервного методу.

За ЕМД №UА100120/2020/627785 від 27.05.2020 позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №1312/2018 від 13.12.2018, інвойс № НKUА-3003/2020/62 від 30.03.2020, додаткова угода №1 від 22.01.2019, додаткова угода №2 від 01.08.2019, додаткова угода №3 від 15.09.2019, коносамент BillofLading SZNLEG1902452 від 19.04.2020; автотранспортна накладна СМR №027187 від 26.05.2020.

Додатково позивачем було надано митному органу експертний висновок від 27.05.2020 №В-937, прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED від 02.03.2020.

За наслідком розгляду поданих документів відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості №UA10000/2020/000241/2 від 27.05.2020 (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №4) у графі 33 якого зазначено, серед іншого, про наступне:

«Поставка товарів здійснюється на підставі наданого контракту від 13.12.2018 №1312/2018 між DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED - Продавець та ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» (Україна) - Покупець (далі - Контракт). Реквізити зазначеного контракту наведено під кодом 4104, що означає контракт, укладений із виробником товару. Разом із тим, виробником товару зазначено компанію Meijing Lighting Factory Co., LTD, ZHONGHENG ROAD HENGLAN TOWN, ZHONGSHAN CITY GUANGDONG CHINA, яка не є продавцем товару. Отже, зазначено недостовірну інформацію про контракт. Згідно п. 1.2 Контракту, умови поставки зазначаються у інвойсі. У наданому інвойсі від 30.03.2020 №НКUА-3003/2020/62 умовами поставки зазначено СРТ-Київ. Розділом 2 Контракту не встановлено, які складові митної вартості включено у ціну товару. У наданому інвойсі від 30.03.2020 №НКUА-3003/2020/62 також відсутня дана інформація.

Також, такі витрати згідно наданої декларації митної вартості не включені до митної вартості окремо. Таким чином, відсутні відомості щодо включення складових митної вартості, а саме транспортування до митного кордону України, навантаження та страхування до ціни товару та не додані до митної вартості відповідно до декларації митної вартості.

Пунктом 2.2 Контракту зазначено, що ціна товару визначена в інвойсі. У наданому інвойсі від 19.04.2020 №НКUА-1904/2020/63 відсутня інформація щодо включення до ціни товару транспортних, та інших витрат пов`язаних з доставкою вантажу, також ці витрати не включені до митної вартості у наданій до митного оформлення декларації митної вартості. Таким чином, відсутні відомості щодо включення складових митної вартості, а саме транспортування до митного кордону України, навантаження та страхування до ціни товару.

Декларантом додатково наданий прайс-лист не від виробника товарів, а від компанії продавця DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED який містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB-Dhekou, тоді як відповідно до інвойсу поставка товарів здійснюється на умовах СРТ-Кіеv….».

Митна вартість за наведеною митною декларацією визначена із застосування резервного методу.

За ЕМД №UА100120/2020/628471 від 11.06.2020 позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №1312/2018 від 13.12.2018, інвойс № НKUА-3003/2020/62 від 30.03.2020, додаткова угода №1 від 22.01.2019, додаткова угода №2 від 01.08.2019, додаткова угода №3 від 15.09.2019, коносамент BillofLading SZNLEG1902452 від 03.05.2020, автотранспортна накладна СМR №48 від 09.06.2020.

Додатково позивачем було надано митному органу експертний висновок від 10.06.2020 №В-1052, прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED від 03.03.2020.

За наслідком розгляду поданих документів відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості №UA10000/2020/000264/2 від 11.06.2020 (далі - оскаржуване та/або спінене рішення №5) у графі 33 якого зафіксовано наступні обставини:

«Поставка товарів здійснюється на підставі контракту від 13.12.2018 №1312/2018 (далі - Контракт). Згідно п. 1.2 Контракту умови поставки СРТ-Київ. Розділом 2.2 Контракту зазначено, що вартість товару включає зберігання, завантаження, вартість тари, пакування та маркування. Отже, до ціни товару не включено транспортування до порту України. У наданому інвойсі від 03.05.2020 № НКUА-0305/2020/64 також відсутня дана інформація. Таким чином, декларантом не надано інформації стосовно складових митної вартості, необхідних при її обчисленні, що суперечить положенням статті 52, частин 2 та 10 статті 58 Кодексу.

Разом з тим, у наданому коносаменті 52МІ_ЕС1902874 відсутній підпис та повні дані перевізника, що може свідчить про недостовірність наданого документу. Також, наявні розбіжності стосовно інформації про сплату фрахту: у коносаменті у графі, яка стосується оплати фрахту зазначено «FREIGHT PREPAID», в іншій - «AS ARRANGED», що означає, оплату фрахту за домовленістю, яка не застосовується при передплаті фрахту.

Декларантом додатково наданий прайс-лист не від виробника товарів, а від компанії продавця DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED, який містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB-Dhekou, тоді як відповідно до інвойсу поставка товарів здійснюється на умовах СРТ-Кіеv.

Прайс-лист не містить умов, що необхідні для здійснення замовлення будь-якому продавцю, а саме: чи потрібна попередня оплата, мінімальна партія заказу, термін виконання замовлення та інші дані, отже прас-лист суперечить поняттю «дійсної вартості» у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.

Прайс-лист не містить даних щодо торгівельних марок товарів. Крім того, виробником частки товарів, що оформлюється за інвойсом НКUА-0305/2020/64 є інше підприємство, а саме: Meijing Lighting Factory Co., LTD. Отже вимогу п.6 частини 3 статті 53 Кодексу декларантом не виконано. Наданий експертний висновок від 10.06.2020 №В-1052 виданий на підставі Контракту та інвойсу №НКUА-0305/2020/64, у яких відсутні торгові марки Ргеуа, Мауіопі. Разом з тим, у висновку вони зазначаються. Також, при перевірці посилань експерта на сайт з`ясовано, що всі цінові пропозиції діють на умовах поставки FОВ, тобто без додаткових витрат на основне перевезення (морській фрахт) та інші витрати, які виникають при перевезенні товару. Експертом без посилань на вимогу нормативного документу а тільки за рекомендаціями громадського об`єднання, робиться висновок щодо знижки на товар 10-20%. Отже, висновок не може бути підставою для визначення вартості товарів.».

Митна вартість за наведеною митною декларацією визначена із застосування резервного методу.

Тут і надалі разом спірні та/або оскаржувані рішення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Між тим, відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення регулюються Митним кодексом України (далі - МК України).

Згідно зі статтею 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч. 1 ст. 52 МК України).

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Положеннями частини 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Разом з цим, частиною 4 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 МК України).

У пунктах 3.16, 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI, визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до підпункту 4.5.10 пункту 4.5 розділу 4 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

Частиною 1 статті 54 МК України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з пунктом 1 частини 4, частинами 5-6 статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Положеннями частин 2-8 статті 57 МК України передбачено наступне.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2, 4, 5, 10 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті..

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Аналізуючи наведені положень суд приходить до висновку, що підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення неповного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за ціною договору (за першим методом).

Перевіряючи правомірність спірних рішень суд зверне увагу на наступне.

Відповідно до додаткового договору від 22.01.2019 №1 до Контракту №1312/2018 пункт 2 розділу "Ціна та загальна вартість Контракту" викладено у наступній редакції:

2.1. Асортимент, ціна, кількість, умови поставки конкретної партії товару визначається сторонами в інвойсах, що є невід`ємною частиною контракту.

2.2. Ціна товару включає вартість зберігання і навантаження, тари, упаковки та маркування.

2.3. загальна вартість контракту складає 1500000 доларів США.

Пункт 3 розділу "Оплата товарів і порядок розрахунків" викладно в наступній редакції:

3.1. покупець здійснює оплату загальної вартості кожної окремої поставки, погодженої сторонами протягом 90 банківських днів після реалізації товару, у разі якщо інше не вказано в інвойсі.

3.2. валюта платежу - долар США.

Згідно з Інкотермс 2010 термін CPT (Carriage Paid To (…named placе of destination) Фрахт/перевезення оплачені до ( … назва місця призначення) означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. За умовами CPT на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватись під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, виключаючи змішані перевезення. Отже, за правилами поставки на умовах СРТ, витрати на доставку товару покладаються на продавця товару, в даному випадку на Компанію Development Manufacturing Factory Limited.

З огляду на зазначене, суд вважає помилковими доводи відповідача про ненадання позивачем додаткових документів на підтвердження понесених ним витрат на поставку товару та відсутності інформації щодо ціни яка сплачена, оскільки відповідно до умов контракту станом на час здійснення митного оформлення покупцем не було здійснено оплату поставленого товару.

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б вказували на те, що у ціну контракту не включено витрати продавця на перевезення товару, а не зазначення таких витрат в контракті, інвойсі, на переконання суду, не є свідченням про їх не включення за умовами поставки CPT.

Між тим, щодо доводів митного органу в частині відсутності страхових документів слід звернути увагу на те, що відомості про страхування товару відсутні, митний орган не надав до суду належних та достатніх доказів, які б вказували на те, що страхування товару здійснювалось, у той час коли, ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» стверджує про відсутність обставин страхування товару.

За таких обставин, суд вважає, що висновки відповідача про не надання страхових документі позивачем, як підстави для прийняття спірних рішень є необґрунтованими та такими, що не підтвердженні належними та достатніми доказами.

Також, не можуть бути взяті до уваги посилання митного органу в рішеннях про коригування митної вартості на ті обставини, що декларантом не надано інформації, яка підтверджує, що наданий зовнішньоекономічний контракт є контрактом з виробником, тому прайс-лист наданий не від виробника з огляду на таке.

Судом встановлено, що декларантом надано прайс-лист від 13.12.2018 Компанії Development Manufacturing Factory Limited. Пунктом 1.3 Контракту від 13.12.2018 №1312/2018 визначено, що Meijing Lighting Factory Co. LTD, фабрика є підрозділом Development Manufacturing Factory Limited.

Таким чином, на думку суду, наведене спростовує доводи відповідача щодо надання позивачем цінового листка не від виробника.

Між тим, щодо відмінностей умов поставки згідно контракту - СРТ-Кіеv та умов поставки наведеної у прайс-листі та висновку експерта - FOB-Dhekou, суд зазначить наступне.

Згідно із правилами Інкотермс 2010 ціна FOB передбачає, що продавець включає в ціну товару усі витрати з доставляння товару до порту відправлення і його навантаження на борт судна. Решту витрат і ризики щодо втрати чи ушкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB також застосовують тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Суд звертає увагу, що митним органом жодним чином не аргументовано, яким чином дана відмінність виплинула або могла вплинути на ціну товару за контрактом.

Суд наголошує, що як за умовами CPT, так і за умовами FOB витрати на перевезення товару здійснює продавець. Відмінним є застосування FOB тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Належних та достатніх доказів на підтвердження того, що такі відмінності виплинули на митну вартість товарів відповідачем до суду не надано.

Окрім цього, суд вказує, що прайс-лист не є обов`язковим документом, що передбачений частиною 2 статті 53 МК України, який має надати декларант під митного оформлення товару, та не є документом, що підтверджує вартість імпортованого товару. Прайс-лист - це довідник цінг (тарифів) на товари та/або види послуг, який безпосередньо адресований покупцю, та є лише пропозицією щодо вартості товару, а його конкретна ціна, порядок її сплати визначаються сторонами та обумовлюються відповідними контрактами та/або інвойсами.

Схожа правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №825/15796/16.

Що ж стосується тверджень митного органу в частині відсутності в інвойсі умови оплати товару, у той час коли, умовами контракту такі умови визначені суд вкаже наступне.

Відповідно до пункту 2.2 контракту ціна на товар визначена в інвойсах.

Пунктом 3.1 додаткової угоди №1 до контакту №1312/2018 від 22.01.2019 встановлено, що покупець здійснює оплату товару загальної вартості кожної окремої поставки, узгодженої сторонами, на протязі 90 банківських днів після реалізації товару, якщо інше не вказано в інвойсі.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що умови оплати товару за загальним правилом визначені додатковою угодою №1 до контакту №1312/2018 від 22.01.2019.

В той же час, такі умови можуть бути визначені в інвойсі, однак, у випадку їх не зазначення умови оплати товару застосовуються ті, які визначені додатковою угодою №1 до контакту №1312/2018 від 22.01.2019.

З урахуванням наведеного, на переконання суду, доводи митного органу в цій частині не можуть бути покладені в основу рішень про коригування митної вартості.

З приводу наданих позивачем висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини суд зазначає про те, що останні не є обов`язковими документами в розумінні положень частини 2 статті 53 МК України. Відповідачем не доведено, що відомості, які зазначені у відповідних висновках вказують на заниження ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» митної вартості товарів.

Приймаючи до уваги наведене суд вважає доводи митного органу в цій частині, як підстави для коригування митної вартості товарів безпідставними.

На переконання суду, ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» під час митного оформлення товарів надано документи у відповідності до частини 2 статті 53 МК України, які, в свою чергу, в повній мірі підтверджують заявлену ним митну вартість за ціною контракту (договору).

Окрім цього, не можуть бути взяті до уваги посилання митного органу на неможливість застосування попередніх методів і визначення митної вартості із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 МК України, яка що найбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях за митними деклараціями, що наведені у спірних рішеннях, оскільки при здійсненні коригування митної вартості в рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які ним використовувалися при визначенні митної вартості за відповідним методом. Тобто, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості імпортованих позивачем товарів, відповідач повинен був навести конкретну інформацію та критерії, за якими він порівнював відповідних товар з тим, який був імпортований позивачем (період постачання, країну відправлення, умови поставки тощо). У спірних рішеннях про коригування митної вартості такі дані відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 809/4367/15.

Разом з цим, суд при вирішенні спору по суті враховує, що здійснення контролю заявленої декларантом митної вартості товарів належить до повноважень митних органів, які були ним реалізовані, а також про те, що позивачем не надано всіх витребуваних у нього додаткових документів, суд зазначає, що митні органи дійсно можуть здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження мають реалізуватися ними у спосіб, установлений законом, тобто в даному випадку витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що так чи інакше впливають на визначення безпосередньо митної вартості.

Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що їх ненадання може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.

При цьому, слід враховувати, що стаття 53 МК України, якою врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16 та від 03.04.2018 по справі № 826/8797/16.

В той же час, суд вважає, що документами, наданими позивачем митному органу при здійсненні митного оформлення товарів, у їх сукупності підтверджують всі складові заявленої ним митної вартості товару за ціною договору і наявні в них відомості надають можливість перевірити її правильність.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями частини 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Підсумовуючи вищевикладене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали адміністративної справи суд дійшов до висновку про невідповідність спірних рішень критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, що, в свою чергу, зумовлює наявність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення, то судовий збір сплачений позивачем у розмірі 11 350 грн. підлягає стягненню на його користь із відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВІПСЕРВІС» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, б. 65, ) до Київської митниці Державної митної служби (03124, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, будинок 8-А; ) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів: №UA10000/2020/000217/2 від 05.05.2020; №UA10000/2020/000213/2 від 28.04.2020; №UA10000/2020/000226/2 від 14.05.2020; №UA10000/2020/000241/2 від 27.05.2020; №UA10000/2020/000264/2 від 11.06.2020.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Київської митниці Державної митної служби (03124, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, будинок 8-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВІПСЕРВІС» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, б. 65, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 11 350 (одинадцять тисяч триста п"ятдесят) грн коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева