Справа № 240/17275/20
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17275/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко Анна Василівна

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

21 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірною відмови, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області призначити пенсію, як потерпілому від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з моменту звернення, тобто 15.06.2020.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач має посвідчення серії НОМЕР_1 потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), видане Житомирською обласною державною адміністрацією 26.11.2019.

Згідно з копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до змісту довідки №2229 від 12.12.2019 та довідки №1330 від 15.09.2020, виданих Гладковицькою сільською радою Овруцького району Житомирської області, ОСОБА_1 з 18.01.1990 по даний час постійно проживає в с.Гладковичі Овруцького району Житомирської області, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106.

Згідно з довідкою №2320 від 28.12.2019 та довідкою №1332 від 15.09.2020, виданих Гладковицькою сільською радою Овруцького району Житомирської області, ОСОБА_1 з 01.12.1986 по 18.01.1990 фактично проживав без реєстрації с.Гладковичі Овруцького району Житомирської області, яке згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 відноситься до зони гарантованого відселення від наслідків аварії на ЧАЕС.

15 червня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 26.06.2020 №0600-0329-8/29339 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову в призначенні йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з тих підстав, що згідно довідки, виданої Гладковицькою сільською радою Овруцького району Житомирської області №2229 від 12.12.2019, позивач постійно проживає в с.Гладковичі Овруцького району Житомирської області з 18.01.1990 по даний час, однак в такій довідці зазначено дату народження, яка не відповідає паспортним даним.

Також вказано, що довідка №2320 від 28.12.2019, видана Гладковицькою сільською радою Овруцького району Житомирської області, підтверджує фактичне проживання без реєстрації в с.Гладковичі Овруцького району Житомирської області з 01.12.1986 по 18.01.1990, а не підтвердження факту постійного проживання або постійної роботи, що передбачено п.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зазначено, що з урахуванням періоду роботи в колгоспі ім.Репкіна згодом КСП „Колос с.Гладковичі з 09.01.1990 по 24.09.1999, станом на 01.01.1993 позивач пропрацював в зоні гарантованого (добровільного) відселення 2 роки 11 місяців 22 дні.

Згідно поданих документів страховий стаж заявника становить 22 роки 2 місяці 4 дні, з них підтверджений період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 лише 2 роки 11 місяців 22 дні.

Вважаючи вказану відмову протиправною та такою, що порушує право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушених прав.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII (далі Закон №796-XII).

У відповідності до ст.9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно зі ст.15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Відповідно до вимог статті 49 Закону № 796-ХІІ, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Приписами статті 55 Закону №796 передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Згідно з ч.3 ст.55 Закону №796-XII призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Відповідно до ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному управлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Положеннями п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема:

- документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

При цьому, згідно з пунктом 38 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Отже, документами, які підтверджують право позивача на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на шість років є: паспорт громадянина України, посвідчення громадянина, потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання на цій території.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до довідки №2229 від 12.12.2019 та довідки №1330 від 15.09.2020 (аналогічного змісту), виданих Гладковицькою сільською радою Овруцького району Житомирської області, ОСОБА_1 з 18.01.1990 по даний час постійно проживає в с.Гладковичі Овруцького району Житомирської області, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106. Зазначена обставина щодо постійного проживання позивача з 18.01.1990 по даний час у с.Гладковичі Овруцького району Житомирської області також підтверджується відповідними записами у паспорті громадянина України.

Крім того, згідно з довідкою №2320 від 28.12.2019 та довідкою №1332 від 15.09.2020, виданими Гладковицькою сільською радою Овруцького району Житомирської області, ОСОБА_1 з 01.12.1986 по 18.01.1990 фактично проживав без реєстрації с.Гладковичі Овруцького району Житомирської області, яке згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 відноситься до зони гарантованого відселення від наслідків аварії на ЧАЕС.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що подані позивачем документи в сукупності не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні гарантованого (добровільного) відселення та наявності у позивача статусу особи, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи.

Інших підстав неможливості призначення позивачу пенсії за віком апелянтом не наведено, а тому відмова у призначенні позивачу пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення та соціальний захист, а отже є протиправною.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи переконливих доводів, які б були безпідставно залишені поза увагою суду першої інстанції.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.