Справа № 520/9773/21
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 вересня 2021 року № 520/9773/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Севастьяненко К.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ), Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, код ЄДРПОУ ВП: 43983495) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію №1128/ІПК/20-40-04-07-10 від 24.03.2021, яка надана Головним управлінням ДПС у Харківській області;

-усі судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що податкова консультація №1128/ІПК/20-40-04-07-10 від 24.03.2021 складена контролюючим органом протиправно, відтак остання підлягає скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою суду від 08.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вказав, що у спірних правовідносинах діяв в межах наданих повноважень, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою суду від 22.07.2021 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП: 43983495).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 подав до Головного управління ДФС у Харківській області звернення про надання індивідуальної податкової консультації з питань щодо включення до складу доходу фізичної особи судових витрат, які були компенсовані на підставі рішення суду.

ОСОБА_1 отримав індивідуальну податкову консультацію №2571/Б/ІПК/20-40-13-02-11, відповідно до якої контролюючий орган зробив висновок про те, що судові витрати (судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи, відшкодовані за рішенням суду, включаються податковим агентом до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника як додаткове благо та оподатковуються податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах.

Не погодившись із такою позицією контролюючого органу, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації №2571/Б/ІПК/20-40-13-02-11 від 06.06.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 у справі №520/5925/19 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №520/5925/19 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 у зазначеній справі скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію №2571/Б/ІПК/20-40-13-02-11 від 06.06.2019.

На адресу ОСОБА_1 надійшла нова індивідуальна податкова консультація №874/Б/ІПК/20-40-33-02-10 від 02.03.2020, в якій контролюючий орган надав роз`яснення щодо необхідності включення судових витрат (судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи), відшкодованих за рішенням суду, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника як додаткового блага та їх оподаткування податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах.

Не погодившись із вказаною позицією контролюючого органу, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації №874/Б/ІПК/20-40-33-02-10 від 02.03.2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 у справі №520/4544/2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2020, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію №874/Б/ІПК/20-40-33-02-10 від 02.03.2020, яка надана Головним управлінням ДПС у Харківській області.

Головне управління ДПС у Харківській області, на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2020 у справі №520/4544/2020 та, керуючись статтями 52, 53 Податкового кодексу України надало нову індивідуальну податкову консультацію щодо практичного застосування норм податкового законодавства №1128/ІПК/20-40-04-07-10 від 24.03.2021.

Не погоджуючись з вказаною податковою консультацією відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.

Відповідно до пп. 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Згідно з абз. 1 п. 52.1 та п. 52.2 ст. 52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Відповідно до пп. 52.3 ст. 52 Податкового кодексу України, за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов`язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Положеннями 1, 2 п. 53.2. ст. 53 Податкового кодексу України визначено, що платник податків може оскаржити до суду надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Зі змісту зазначених норм податкового законодавства вбачається, що індивідуальна податкова консультація за своєю правовою природою обов`язково мас містити фактичні висновки контролюючого органу з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства платником податків, що повинен містити конкретні роз`яснення платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

Отже, податкова консультація (індивідуальна) як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо):

надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності;

має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана;

не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування;

має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

Обов`язковими складовими письмової податкової консультації є: опис питань, що порушуються платником податків, обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків; висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.12.2020 у справі №805/112/16-а, від 17.04.2018 у справі №826/2032/16, від 22.10.2019 у справі №520/10111/18, від 28.01.2020 у справі №804/8131/16.

Проте, податкова консультація №1128/ІПК/20-40-04-07-10 від 24.03.2021 не містить висновку контролюючого органу з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства, а лише норми законодавства та цитування постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2020 у справі №520/4544/2020.

Однак, індивідуальна податкова консультація не може складатись лише з послідовного цитування нормативних актів і не містити остаточних та чітких висновків контролюючого органу.

Крім того, індивідуальна податкова консультація не повинна сама по собі давати привід для подвійного тлумачення зазначеного в тексті консультації.

Рекомендація стосовно конкретної ситуації, що виникла у платника податків, має чітко зазначатись в тексті індивідуальної податкової консультації та не створювати додаткові обов`язки для позивача як платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №826/27228/15.

Цитування контролюючим органом у тексті індивідуальної податкової консультації висновків суду за своєю сутністю є обґрунтуванням застосування норм права та потребують остаточних та чітких висновків саме контролюючого органу, викладених на підставі аналізу зазначеним ним у тексті консультації норм права та процитованої позиції суду.

Тобто, висновки суду не є тотожними до висновків контролюючого органу з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість скасованого акта індивідуальної дії інше рішення, яке б відповідало закону.

Таким чином, висновки суду не можуть замінювати собою висновки контролюючого органу, на який покладено обов`язок надання офіційних роз`яснень щодо практичного застосування норм податкового законодавства України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №826/15636/15.

Правові засади оподаткування доходів фізичних осіб визначені розділом IV Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- IV.

Відповідно до пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, доходом платника податку є загальна сума доходу від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Підпунктом 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування фізичної особи - резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування вказаним податком виступає загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У той же час положення п.п. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України визначають перелік доходів платника податку, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, зокрема, дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім: а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Так, в основу оскаржуваної податкової консультації Головним управлінням ДФС у Харківській області покладено висновок, що відшкодовані судові витрати у розумінні п.п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України є додатковим благом, з огляду на що мають бути включені до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Отже, спірним у даному випадку є визначення відшкодованих судових витрат та їх правова природа.

Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

У той же час, розгляд та вирішення судом публічно-правового спору, участь у адміністративному процесі, вчинення окремих процесуальних дій, обумовлює фінансові витрати, а саме судові.

Питання судових витрат у адміністративному процесі врегульоване главою 8 Кодексу адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Так, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судові витрати можна визначити як законодавчо врегульовану сплату грошових коштів за рахунок сторін по справі, що пов`язана із необхідністю розгляду та вирішення адміністративним судом публічно-правового спору.

При цьому, можливість отримання особою компенсації понесених судових витрат законодавчо передбачена лише у разі підтвердження судом факту протиправних дій (бездіяльності), рішень відповідача, а отже фактично передбачає компенсацію збитків/матеріальної шкоди стороні, права якої порушено.

Таким чином, компенсація судових витрат за своєю правовою природою є обов`язковим відшкодуванням, передбаченим законом, і фактично є формою відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної особі неправомірними діями/бездіяльністю, рішеннями іншої сторони та вимушеними матеріальними втратами, які особа зазнала у зв`язку із зверненням за судовим захистом.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспектора ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції в Харківській області, старшого лейтенанта поліції Кулепетова Олега Володимировича, третя особа - Управління патрульної поліції у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії інспектора ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції у Харківській області Кулепетова Олега Володимировича з розміщення в інформаційно-аналітичних базах даних НАІС відомостей про розшук (орієнтування) транспортного засобу Nissan Juke;

- визнати протиправною бездіяльність інспектора ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції у Харківській області Кулепетова Олега Володимировича щодо обов`язку виключення відомостей про розшук (орієнтування) транспортного засобу Nissan Juke з усіх інформаційно-аналітичних баз даних, у тому числі НАІС;

- зобов`язати інспектора ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції у Харківській області Кулепетова Олега Володимировича виключити відомості про розшук (орієнтування) щодо транспортного засобу Nissan Juke з усіх Інформаційно-аналітичних баз даних, у тому числі НАІС.

Позивачем у зв`язку із захистом своїх порушених прав та їх відновленням понесено судові витрати у вигляді: судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі №520/115/19 стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. у зв`язку визнанням протиправними дій інспектора ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції у Харківській області Кулепетова Олега Володимировича з розміщення в інформаційно-аналітичних базах даних НАІС відомостей про розшук (орієнтування) транспортного засобу Nissan Juke, належного позивачу.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі №520/115/19 стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6666 (шість тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 67 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ), особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦКУ, збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто, з метою відновлення свого порушеного права позивач вимушений був звернутись до суду, сплативши судовий збір, та фахівця в галузі права, сплативши вартість його послуг, та у зв`язку із цим поніс матеріальні витрати, чим зазнав реальних збитків в розумінні ст. 22 ЦКУ.

Стягуючи судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу за результатами розгляду адміністративної справи, суд рішеннями у справі №520/115/19 вирішив відшкодувати збитки, які завдані платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, яка завдана витратами на захист від протиправних дій інспектора ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції у Харківській області Кулепетова Олега Володимировича.

Отже, судові витрати є збитками у розумінні абз. "а" п. п. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПКУ та не відносяться до загального оподатковуваного доходу.

Аналогічні обставини були предметом дослідження у постановах Другого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №520/5925/19, від 18.11.2020 у справі №520/4544/2020.

З огляду на вказане, податкова консультація №1128/ІПК/20-40-04-07-10 від 24.03.2021, яка надана Головним управлінням ДПС у Харківській області є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській, Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію №1128/ІПК/20-40-04-07-10 від 24.03.2021, яка надана Головним управлінням ДПС у Харківській області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908,0 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, код ЄДРПОУ ВП: 43983495).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 вересня 2021.

Суддя Севастьяненко К.О.