Справа № 160/15323/21
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, які виразилися у протиправній відмові в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі ст. 86 Закону України Про прокуратуру;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру» з моменту звернення, тобто з 12 травня 2020 р.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, маючи загальний стаж роботи 26 років 03 місяці 08 днів, у тому числі стаж на посадах прокурора 16 років 05 місяців 10 днів, 12 травня 2020 року звернувся до Центрального об`єднаного управління ПФУ в м. Дніпрі ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років. За результатами розгляду даної заяви було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років. Не погоджуючись з відмовою, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з відповідною позовною заявою.
Дніпропетровським окружним адміністративним судом 13 листопада 2020 року прийняте рішення у справі №160/9307/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Даним рішенням мій позов задоволений частково: визнані протиправними дії відповідача, скасоване рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, в іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено. Але, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, незважаючи на вказане вище рішення суду та висновки, які в ньому зроблені, позивачу знов відмовив в призначенні пенсії за вислугу років. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 12 травня 2020 року звернувся до Центрального об`єднаного управління ПФУ в м. Дніпрі ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області через особистий кабінет офіційного порталу ПФУ.
За результатами розгляду заяви листом від 20 травня 2020 року відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років.
Не погоджуючись з відмовою, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з відповідною позовною заявою.
Після набрання рішенням законної сили, позивач звернувся з заявою про добровільне виконання рішення суду щодо повторного розгляду моєї заяви від 12 травня 2020 року про призначення пенсії за вислугу років.
До своєї заяви позивач додав лист Прокуратури Дніпропетровської області від 13.08.2020 №11-4522-20 з додатком до нього, в якому зазначено, що стаж роботи в органах прокуратури Дніпропетровської області на прокурорсько-слідчих посадах ОСОБА_1 станом на 14.12.2015р., складає 16 років 05 місяців 10 днів.
Не погодившись з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Вирішуючи спір по суті та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 р.
Відповідно до ч.1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.
З аналізу наведеної норми вбачається, що право на пенсійне забезпечення за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» виникає у прокурорів, які на день звернення мають необхідну кількість вислуги років (тобто загальний стаж), з якої у тому числі наявний необхідний визначений Законом стаж роботи на посадах прокурорів.
В даному випадку, при зверненні позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років, йому необхідно мати загального стажу - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.
Частиною 6 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.
Статтею 15 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокурором органу прокуратури є: 1) Генеральний прокурор; 2) перший заступник Генерального прокурора; 3) заступник Генерального прокурора; 4) заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 5) керівник підрозділу Офісу Генерального прокурора; 6) заступник керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора); 7) прокурор Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора); 8) керівник обласної прокуратури; 9) перший заступник керівника обласної прокуратури; 10) заступник керівника обласної прокуратури; 11) керівник підрозділу обласної прокуратури; 12) заступник керівника підрозділу обласної прокуратури; 13) прокурор обласної прокуратури; 14) керівник окружної прокуратури; 15) перший заступник керівника окружної прокуратури; 16) заступник керівника окружної прокуратури; 17) керівник підрозділу окружної прокуратури; 18) заступник керівника підрозділу окружної прокуратури 19) прокурор окружної прокуратури.
Судом встановлено, що фактичною підставою відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» слугувала обставина відсутності необхідного стажу роботи на посадах прокурора - 14 років 6 місяців.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Між тим, представленою до матеріалів справи копією трудової книжки позивача підтверджується, що у період часу з 01.09.1993р. по 28.06.1998р. позивач знаходився на денній формі навчання в Харківському державному педагогічному університеті ім. Г.С. Сковороди, отримав диплом НОМЕР_1 за спеціальністю правознавство та йому присвоєну кваліфікацію спеціаліста юриста, тому, відповідно до ч.6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», половина строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу денної форми навчання зараховується до вислуги років, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років.
Також, згідно записів у трудовій книжці позивача у період з 25.08.1998 р. по 05.04.2007 р. він працював в органах прокуратури на посадах: стажист на посаду слідчого прокуратури району, слідчого прокуратури району, помічника прокурора району, помічник прокурора міста та у період з 14.02.2008 року по 14.12.2015 року на посадах: помічника прокурора райну, заступника прокурора району, прокурором відділу прокуратури області, старшим прокурором прокуратури району, прокурором прокуратури району.
Крім того, позивачем надано до суду копію довідки Прокуратури Дніпропетровської області від 13.08.2020 року №11-998вих20, в якій вказано про те, що стаж роботи в органах прокуратури Дніпропетровської області на прокурорсько-слідчих посадах ОСОБА_1 станом на 14.12.2015 року складає 16 років 05 місяців 10 днів.
У відзиві на позовну заяву відповідач підтверджує факт наявності у позивача трудового стажу у розмірі 28 років 8 місяців та 10 днів.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено обгрунтованності прийнятого ним рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі статті 86 Закону України "Про прокуратуру". При цьому, відповідач жодним чином не пояснює причину неврахування зазначеного у трудовій книжці стажу роботи на посаді прокурора.
За таких обставин, суд убачає порушення принципу обґрунтованості, що полягає у неврахуванні обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також принципу правової визначеності, відповідно до якого рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути зрозумілим та доступним.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене вище, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, які виразилися у протиправній відмові в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру» з моменту звернення, тобто з 12 травня 2020 р.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 21.09.2021 року

Помічник судді Лісна А.М.