Справа № 623/2868/21
Суддя: Одарюк М. П.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/2868/21
Номер провадження 2-а/623/43/2021
РІШЕННЯ

іменем України

23 вересня 2021 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області в складі

головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря Костенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Ізюм адміністративну справу № 623/2868/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, заступника командира батальйону роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Гармаша Павла Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

-скасувати постанову серії ЕАН № 4483946 про притягнення до адміністративної

відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 14.07.2021 року, винесену капітаном поліції Гармашем Павлом Юрійовичем та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на його користь судові витрати в розмірі 5100,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.07.2021 р. відносно позивача була складена постанова про накладання адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, в якій зазначено, що він, керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3. (в) ПДР. Зазначену постанову позивач вважає протиправною з огляду на порушення процедури розгляду справи, необґрунтованість та невідповідність її змісту вимогам закону.

У відзиві на позовну заяву відповідач Департамент патрульної поліції не погоджується позовом, вважає його безпідставним та необґрунтованим. В обґрунтування посилається на те, що 14 липня 2021 року капітаном поліції Гармашем П.Ю. було виявлено адміністративне правопорушення з боку позивача та винесено у відношенні нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, постанова серії ЕАН № 4483946 за ч.5 ст. 121 КУпАП. Крім того, відповідач вказує, що на місці події на позивача було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 191401 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який було направлено до Джержинського районного суду м. Харкова . Згідно фабули постанови серії ЕАН № 4483946, 14.07.2021 року о 00:08:30 за адресою: м. Харків, вул. Кузнецька,9 позивач керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1 обладнаний засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 (в) ПДР України. Правопорушення зафіксоване на відео реєстратор Xiaomi yi. Аргумент представника позивача щодо відсутності службового посвідчення поліцейського є абсурдним та жодного відношення до оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі не має. Щодо відсутності у постанові зазначення технічного засобу фіксації правопорушення, та у фабулі оскаржуваної постанови чітко вказані обставини скоєння правопорушення та технічний засіб на яке воно було зафіксоване, а саме - Xiaomi yi. Факт ознайомлення позивача з правами підтверджується його власним підписом у графі 8 постанови « права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП мені роз`яснено». Відповідач вказує на те, що зі сторони позивача не надано жодних доказів, що спростовують факт скоєння ним адміністративного правопорушення. Стосовно позовних вимог позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відповідач вказує, що витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені, а тому вимога позивача про стягнення 5100,00 грн є необґрунтованою, не є реальною та спів мірною зі складністю справи.

20 вересня 2021 року представником позивача через канцелярію суду надано заяву про не направлення відповідачем позивачу та його представнику відзиву на позов, в якому просить суд визнати відзив відповідача- Департаменту патрульної поліції таким, що не відповідає вимогам ч.3,4 ст. 162 КАС України, зобов`язати відповідача направити позивачу відзив разом з додатками до нього, надати відповідачу строк для такого направлення, надати суду докази такого направлення, надати позивачу строк для отримання такого направлення та надання відповіді на відзив.

Суд розглянувши вказану заяву відмовляє у її задоволенні, оскільки відповідачем надано суду на підтвердження направлення відзиву на позовну заяву позивачу список рекомендованих листів від 03.09.2021 року (а.с.34-36). Згідно трекінгу Укрпошти відправлення на адресу ОСОБА_1 знаходилось у відділенні пошти 06.09.2021 року.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, що 14.07.2021 р. капітаном поліції заступником командира батальйону роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Гармашем П.Ю. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4483946 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3. в) ПДР.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП). Ці дані встановлюються поясненням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при здійсненні нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, та висловлених останнім доводів.

Згідно з ст.283 Кодексу про адміністративні правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте рішення по справі.

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Права особи при розгляді справ про адміністративні правопорушення закріплені ст.268 КУпАП, відповідно до якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Відповідно до положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З боку відповідача суду не надано доказу на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху, із відеозапису наданому відповідачем не вбачається, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б давали суду підстави прийти до обґрунтованого висновку щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 454 гривні.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із статтею 16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Така позиція закріплена і у п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Зокрема, п. 48 вищезазначеної постанови встановлено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позову додано договір б/н від 15 липня 2021 року про надання правничої допомоги та попередній розрахунок суми судових витрат.

Із п. 4.1 договору б/н від 15 липня 2021 року вбачається, що правнича допомога , що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує по факту наданих послуг на підставі підписаного сторонами акті наданих послуг шляхом перерахування коштів на рахунок адвокатського об`єднання. Пунктом 4.9 вказаного договору встановлено, що невід`ємною частиною договору є додаток № 1 « Тарифи». Однак позивачем суду не надано акту виконаних робіт та додатку до договору № 1 " Тарифи".

Крім того, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), позивачем суду не надані.

Оскільки позивачем витрати на професійну правничу допомогу документально не підтверджені, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.2, 6, 19, 20, 73-77, 241-245, 153-163 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, заступника командира батальйону роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Гармаша Павла Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН № 4483946 про притягнення до адміністративної

відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 14.07.2021 року, винесену капітаном поліції Гармашем Павлом Юрійовичем.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 454,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк