Справа № 428/5604/21
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №428/5604/21
Провадження №2-а/428/120/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Зінченко Артем Борисович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 13.06.2021 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення вигляді штрафу в сумі 340 грн., про що винесено постанову про накладення на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4345440.

Позивача було притягнуто до відповідальності за те, що вона керуючи транспортним засобом BMW 525D, номерний знак НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 79 км/год, чим перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год, чим порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відповідач не задовольнив її усне клопотання про розгляд справи за місцем мешкання. Отримавши свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відповідач пішов до свого автомобіля, а через деякий час надав надруковану постанову. Перебуваючи біля службового автомобіля, позивач наголосила на необхідності отримати правову допомогу та зателефонувала адвокату, при цьому відповідач повідомив її, що розгляд справи завершено.

Крім того, під час вимірювання швидкості лазерний вимірювач TruCam знаходився в руках у інспектора, а відтак могла відбуватись його вібрація, що могла дати більшу похибку, ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля під керуванням позивача. Тобто прилад використовувався відповідачем у спосіб, не передбачений чинним законодавством, що є порушення приписів ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Оскаржувана постанова не містить інформації стосовно знаку 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», лише за наявності якого можливе розміщення техніки щодо фіксації обставин порушень швидкісного режиму. В матеріалах справи відсутні докази місцезнаходження дорожнього знаку 5.45 «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що не підтверджує рух транспортного засобу під керуванням позивача саме в населеному пункті з перевищенням швидкості на 29 км/год.

Просила суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4345440 від 13.06.2021 року.

29.06.2021 року судом постановлено ухвалу про залишення позову без руху та надано строк для усунення недоліків.

05.07.2021 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відеозапис з місця події та відзив на позовну заяву, в якому просив оскаржувану постанову залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Свою позицію обґрунтував тим, що в с. Циганське Полтавської області 13.06.2021 року екіпажом патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000776) було виявлено порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу BMW 525D, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 79 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год та порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху. З дотриманням вимог ст.ст. 32, 40 Закону України «Про національну поліцію» був зупинений транспортний засіб та здійснено перевірку документів водія. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, було прийняте рішення щодо позивача.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

З відстані у 350-450 м. поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тому і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam (LTI. США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але. також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam. у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. № 437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки.

До вказаного переліку було включено засіб вимірювальної техніки - «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam, який на підставі вказаного наказу було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

29.08.2012 року фірмі LaserTechnology, Inc., яка є виробником TruCam, було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-20/2(додається).

Вищевказана процедура проведення державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки з подальшою реєстрацією таких типів вимірювальної техніки в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачою Сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки була передбачена положеннями Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 р. № 1 13/98-ВР. (втратив чинність 01.01.2016 р.) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами, які наразі втратили чинність.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 p. № 113/98-ВР, (втратив чинність 01.01.2016 р.) засоби вимірювальної техніки, призначені для серійного виробництва в Україні або для ввезення на територію України партіями, підлягають державним приймальним га контрольним випробуванням з метою затвердження типів цих засобів або контролю їх відповідності затвердженим типам і обов`язковим вимогам нормативних документів з метрології.

Також відповідно до п. 1.3. «Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки», затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 19.02.2002 року №100 (втратив чинність 14.06.2016 року) сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки видаються на підставі позитивних результатів державних приймальних або державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам в Україні (далі - іноземні виробники) - для офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями.

Тобто вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно вироблялися в Україні або ввозити на територію України партіями.

Саме на виконання вимог вищевказаних нормативно-правових актів, які наразі втратили чинність, і здійснювалися державні приймальні випробування приладу TruCAM з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікату затвердження гину засобів вимірювальної техніки.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 TruCAM був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Виходячи з вищевказаних положень, у разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Також необхідно зауважити, що відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, внесені в встановленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019 року. При цьому, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.

Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.

Відповідно до ст. 17 «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 року № 1314-VI (набрав чинності 01.01.2016 р.) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці га повірці після ремонту.

В свою чергу, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21172, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 13.01.2021 р. та чинного до 09.11.2021 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000776 є придатним до застосування (додається).

Новим законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 року №1314-V1 (набрав чинності 01.01.2016 року) не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, такої процедури як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу TruCAM також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року №04/02/03/-3008, який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (додається).

Лазерні вимірювачі швидкості TruCAM, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/21172 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCAM до застосування.

На відеозаписі зафіксовано, що інспектор, підійшовши до автомобіля під керуванням правопорушника, належним чином представився та повідомив суть вчиненого правопорушення. Після початку розгляду справи водієві було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, порядок оскарження та порядок оплати постанови. Жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими ст.268 КУпАП, під час розгляду справи не було, що підтверджується матеріалами відеофіксації. ОСОБА_1 вже після розгляду справи та оголошення постанови виявила бажання надати пояснення. Крім того, водія було ознайомлено із свідоцтвом про повірку №22-01/21172 від 13.01.2021 року та сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-МІ/1-2903-2012.

Таким чином, інспектором в повній мірі було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст.ст. 279, 280 КУпАП, було з`ясовано чи вчинено правопорушення, чи підлягає позивач адміністративній відповідальності, оголошено ким та відносно кого відкривається провадження, дату, час та місце розгляду справи.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

13.06.2021 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № №4345440 на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 13.06.2021 року вона, керуючи транспортним засобом BMW 525D, номерний знак НОМЕР_1 , в с. Циганське по вул. Київській, 26, рухалась зі швидкістю 79 км/год, чим перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год та порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція).

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП без складання відповідного протоколу відповідає вимогам ст.ст.222, 258 КУпАП та Інструкції.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580), поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону №580, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, наданий відеозапис може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.ст.75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідними доказами.

Таким чином, суд приймає до уваги запис відеофіксації вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, та вважає його належним та допустимим з огляду на вимоги КАС України.

Відеозапис з місця події, зроблений 13.06.2021 року, був переглянутий судом.

На відеозаписі з TruCAM LTI 20/20 № ТС 000776 зафіксовано, що позивач рухалась на автомобілі, номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 79 км/год.

Дорожні знаки 5.45 «Циганське» та 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» в наявності, що підтверджується листом Служби автомобільних доріг в Полтавській області від 08.07.2021 року №01-02/1266.

На відео з боді-камери зафіксовано, зупинку транспортного засобу позивача, яка пред`являє службове посвідчення, а потім пред`являє паспорт, пояснюється причина зупинки - порушення п. 12.4. Правил дорожнього руху, встановлюється особа позивача ОСОБА_1 , яка запитує поліцейського, чи можна оформити штраф на власника автомобіля. Відповідач пояснює, що цього робити не можна і оголошує про початок розгляду справи за порушення п.12.4 Правил дорожнього руху за перевищення швидкості на 29 км/год в населеному пункті. ОСОБА_1 роз`яснюються її права за ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, порядок та строк оскарження постанови. ОСОБА_1 на питання відповідача, якими правами вона бажає скористатись, відповідає, що ніякими правами користуватись не буде, а скористається ними під час розгляду судового розгляду. Зафіксовано вручення позивачу постанови, після чого ОСОБА_1 виявляє бажання надати письмові пояснення, які хоче викласти на зворотному боці оригіналу постанови та переглядає документи на TruCAM.

Проаналізувавши дані відеозапису, суд приходить до висновку, що їх зміст повністю спростовує доводи позивача, якими вона обґрунтувала доводи позовної заяви та свідчить про їх не змістовність.

Відповідач надав докази порушення позивачем п.12.4 Правил дорожнього руху, тобто скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та довів правомірність прийнятого ним рішення та правомірного використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM.

При цьому, використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000776) в ручному режимі є можливим, а максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі є однаковою +/-2 км/Год, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 13.01.2021 року №22-01/21172.

Крім того, з наданого відеозапису вбачається, що позивач не зверталась до поліцейського з клопотанням про необхідність отримання правової допомоги та не висловила бажання надати письмові пояснення під час розгляду справи, що також спростовує доводи позивача, що її права були порушені.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що відповідач виконав свій обов`язок, передбачений ч. 2 ст.77 КАС України, та надав суду докази того, що позивач скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України, а також спростував доводи позивача щодо неправомірності постанови та довів відсутність підстав для її скасування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її скасування та для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 72-77, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297, Перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в Першому апеляційному адміністративному суді через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Зінченко Артем Борисович, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, а/с 11.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Полтавській області, місцезнаходження: Полтавська область, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, б. 2-в.

Суддя Ж. І. Кордюкова