Справа № 467/811/21
Суддя: Кірімова О. М.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/811/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року адвокат Ремський Є.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вимоги позову мотивовано тим, що09 серпня 2021 року о 17 годині 53 хвилини на автодорозі М-28, 28 км. 500м, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_1 та був навантажений більше ніж за технічними характеристиками даного транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 22 ПДР України, а саме порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. За дане правопорушення позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн., про що було складено відповідну постанову.

З даною постановою позивач не погоджується, оскільки вона не містить належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, а висновки, які виклав інспектор поліції не відповідають обставинам справи. ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, однак не є його власником. В оскаржуваній постанові не вказано яким чином була дотримана процедура здійснення габаритно-вагового контролю, тоді як зважування транспортного засобу за допомогою вагового обладнання взагалі не проводилось. Крім того в оскаржуваній постанові не зазначено, який саме підпункт п. 22 ПДР України ним порушено, не конкретизовано об`єктивну сторону правопорушення.

За вказаних обставин представник ОСОБА_1 просив скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Сорочан М.В. серії ЕАО № 4611273 від 09 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено справу до розгляду з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач та його представник не прибули, хоча про дату, місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.

Відповідач, який належним чином був повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (арк. спр. 34) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, хоча неодноразово просив про відкладення розгляду справи.

В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з оскаржуваною постановою серії ЕАО № 4611273 від 09 серпня 2021 рокуОСОБА_1 09 серпня 2021 року о 17 годині 53 хвилини на автодорозі М-28, 28 км. 500м, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_1 та був навантажений більше ніж за технічними характеристиками даного транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 22 ПДР України, а саме порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає, що вона складена безпідставно та не підтверджується будь-якими доказами.

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові не зазначено який підпункт пункту 22 ПДР України було порушено позивачем.

Судом також встановлено, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення дотримання відповідачем процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, та за допомогою якого вагового обладнання, що б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених інспектором обставин в постанові, не міститься.

Верховний суд Касаційного адміністративного суду у постанові № 338/1/17 від 26.04.2018 зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з положення ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності винесення рішення на накладення стягнення покладається саме на відповідача, тому саме відповідач має долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, які б підтвердили, що позивач дійсно керував транспортним засобом, навантажений більше ніж за технічними характеристиками даного транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 22 ПДР України.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, суд вважає за можливе скасувати постанову серії ЕАО № 4611273 від 09 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а справи про адміністративне правопорушення - закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 20, 192, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4611273 від 09 серпня 2021 рокувинесену інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Сорочан М.В. про притягненнядо адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення в розмірі 510 грн. та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова