Справа № 438/1416/21
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/1416/21
Провадження № 2-а/438/27/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 вересня 2021 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Гадубяк О.В.

розглянувши в м. Бориславі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, поліцейського СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Яроша Михайла Орестовича про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить суд визнати протиправними дії поліцейського СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Ярош Михайла Орестовича по складанню стосовно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №471189 від 13.08.2021 за ч.5 ст.121 КУпАП.?

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 471189 від 13.08.2021 за ч.5ст.121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що 31.08.2021 отримав поштою поштовим конвертом, із штампом відправки - 20.08.2021, відправник - Бориславське відділення поліції Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області копію вказаної постанови про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 471189 від 13.08.2021 за ч.5ст.121 КУпАП.

Після ознайомлення з оскаржуваною постановою, про складання якої вперше дізнався 31.08.2021, позивач вважає таку постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.5 ст. 121 КУпАП незаконною і необгрунтованою.

Так, як вбачається з оскаржуваної постанови така постанова складена поліцейським СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Ярош Михайло Орестович стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП за те, що 13.08.2021 о 18 годині 35 хвилин у м.Борислав, по вулиці Коваліва ОСОБА_1 керував автомобілем «Вольксваген Пасат», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 без ременя пасивної безпеки, чим порушив пункт 2.3 «в» ПДР України.

Позивач заперечує, що керував транспортним засобом 13.08.2021 о 18 годині 35 хвилин (як вказано в оскаржуваній постанові), тим більше з не пристебнутим ременем безпеки.

Відповідно до рапорту від 14.08.2021 поліцейського СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області старшого сержанта поліції прізвище якого написано незрозуміло, в якому він доповідає про зупинення ним 13.08.2021 близько 19 години 35 хвилин (а не 18 години 35 хвилин як вказано в оскаржуваній постанові) автомобіля під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що нібито керував автомобілем без ременя безпеки. При цьому, місце зупинення автомобіля не уточнено (вказано лише місто Борислав), та зазначено, що ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Волькгсваген Гольф», хоча у власності автомобіля з такою маркою немає, а позивач керує автомобілем «Вольксваген Пасат».

Ухвалою Бориславський міський суд Львівської області від 09 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали.

Згідно ч. 4 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 13 серпня 2021 року о 18 годині 35 хвилин у м.Борислав, по вулиці Коваліва ОСОБА_1 керував автомобілем «Вольксваген Пасат», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 без ременя пасивної безпеки. Відповідно до вказаної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за ч.5 ст.121 КУпАП за порушення п.п. «в» п. 2.3 Правил дорожнього руху України, а саме: порушення правил користування ременями безпеки.

Відповідно до п. 2.3в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Згідно ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність водіїв настає за порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами, зокрема: ч.5 статті за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із постанови про накладення адміністративного правопорушення вбачається, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП за порушення вимог п. п.2.3в Правил дорожнього руху України, а саме за те, що керував транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки.

Із матеріалів справи вбачається, що поліцейський СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Ярош Михайло Орестович не відібрав пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановив свідків правопорушення, не зазначив чи здійснювався відеозапис або фотофіксація правопорушення, до постанови не додано відеозапис чи фотофіксація такого правопорушення тощо. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП.

Разом з цим, під час розгляду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення не можливо, інші докази до вказаної постанови не додані, при цьому відповідач не скористався своїм право надати пояснення по справі.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем не надано жодного доказу, який би доводив винність позивача у вчиненні правопорушення, вказаного в постанові.

В силу положень ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийняте без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Суд не знайшов докази того, що працівниками поліції було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП до винесення постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, таких доказів немає і у матеріалах справи, доказів на вчинення ним адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України чи відповідають вони критеріям визначеним в даній нормі, зокрема щодо обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З урахуванням наведеного, суд переконаний, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена всупереч вимогам закону та, відповідно підлягає до скасування.

За правилами пункту 3 частини 3 статті 268 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії БАВ № 471189 від 13 серпня 2021 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Однак враховуючи вимоги ч.3 ст.286 КАС України суд не вбачає підстав для визнання дій поліцейського СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Ярош Михайла Орестовича по складанню постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №471189 від 13 серпня 2021 року за ч.5 ст.121 КУпАП - незаконними.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, та право на захист позивача, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані відповідачем, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Питання щодо відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 139 КАС України.

В порядку ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судовий збір стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, так як відповідачем у справі виступала його посадова особа.

На підставі викладеного, керуючись статями 7, 9, 132, 213, 222, 245, 246, 251, 268, 276, 277, 283, 284, 289, 293 КУпАП, статтями 2, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286 КАС України,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 471189 від 13 серпня 2021 року за ч.5 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Львівської області на користь ОСОБА_1 454 грн. 00 коп. у рахунок повернення сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бориславський міський суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Т.Слиш