Справа № 420/7896/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7896/20
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Національного університету оборони України імені Івана Черняховського на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 02.04.2017 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 02.04.2017 року, включно, в сумі 43099,01 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року, позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року до 02 квітня 2017 року.

Зобов`язано Національний університет оборони України імені Івана Черняховського нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року до 02 квітня 2017 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

07 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, поданою в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України, про визнання протиправними дії Національного університету оборони України імені Івана Черняховського під час виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року та зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року в заяву ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Національного університету оборони України імені Івана Черняховського при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 420/7896/20 в частині застосування січня 2015 року, як базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 02.04.2017 року.

Зобов`язано Національний університет оборони України імені Івана Черняховського вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенням при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 420/7896/20 в частині застосування січня 2015 року як базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення та провести перерахунок і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

Копію ухвали направлено Національному університету оборони України імені Івана Черняховського для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Зобов`язано про виконання ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця після її надходження.

В апеляційній скарзі, Національний університет оборони України імені Івана Черняховського, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року про задоволення заяви ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначав про помилковість висновків суду першої інстанції про задоволення заяви шляхом визнання протиправними дії в частині застосування січня 2015 року як базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення та зобов`язання відповідача провести перерахунок і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

Так, на думку апелянта, судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали було залишено поза увагою той факт, що судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року в задоволенні частини позовних вимог щодо визначення базовим місяцем для розрахунку індексації позивача січень 2008 року відмовлено.

Позивач, ОСОБА_1 , у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року - залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Приймаючи спірну ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року по справі № 420/7896/20 відповідач безпідставно застосував базовий місяць січень 2015 року під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача.

Отже, суд дійшов висновку про неналежне невиконання відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року по справі № 420/7896/20, у зв`язку з чим вимоги позивача, викладені у заяві, поданій в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України визнав такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Положеннями ч. 2 ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Так, ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах встановлений ст. ст. 382, 383 КАС України,

Приписами ч.1 ст. 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Слід зазначити, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Матеріалами справи встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом про визнання протиправною бездіяльність Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 02.04.2017 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 02.04.2017 року включно в сумі 43099,01 гривень із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року, позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо ненарахуваня та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року до 02 квітня 2017 року.

Зобов`язано Національний університет оборони України імені Івана Черняховського нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року до 02 квітня 2017 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

При цьому, відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог щодо встановлення базовим місяцем січень 2008 року під час розрахунку індексації грошового забезпечення суд першої інстанції зазначив, що визначення певного місяця як базового (в даному випадку січень 2008 року) та виплата конкретного розміру у грошовому еквіваленті належить до компетенції відповідача.

Крім того, суд дійшов висновку, що оскільки індексація позивачу за спірний період не нарахована, позовні вимоги про зобов`язання Національного університету оборони України імені Івана Черняховського нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за спірний період з врахуванням січня 2008 року, як базового місяця у сумі 43099,01 грн. є передчасними та задоволенню не підлягають.

Належним та ефективним способом захисту прав, свобод та інтересів позивача у цій частині позовних вимог суд визнав зобов`язання Національний університет оборони України імені Івана Черняховського нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року до 02.04.2017 року.

З наведеного вбачається, що ані в мотивувальній частині, ані в резолютивній частині рішення суду першої інстанції не було зобов`язано відповідача застосовувати січень 2008 року базовим місяцем під час розрахунку індексації грошового забезпечення, натомість, в задоволенні таких вимог відмовлено.

Колегія суддів зазначає, що фактично передумовою подання даної заяви є незгода позивача розрахунком індексації грошового забезпечення, здійсненого відповідачем на виконання рішення суду першої інстанції.

На думку колегії суддів, вирішення спірного питання може бути здійснено шляхом звернення позивача до суду із новим позовом про визнання протиправними дії відповідача щодо застосування січня 2015 року базовим місяцем та зобов`язання відповідача під час розрахунку індексації грошового забезпечення враховувати базовим місяцем січень 2008 року.

Посилання суду першої інстанції при вирішенні питання про визнання протиправними дії, які вчинені на виконання рішення суду щодо протиправного застосування січня 2015 року базовим місяцем та зобов`язання відповідача враховувати базовим місяцем січень 2008 року, колегія суддів вважає є помилковими, оскільки питання щодо застосування базового місяця є сталим та має юридично закінчений вигляд, з огляду на те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року по справі № 420/7896/20 задоволенні таких вимог відмовлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спірного питання дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.ст.382,0383 КАС України.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 4 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при постановленні ухвали суду, апеляційна скарга Національного університету оборони України імені Івана Черняховського підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з ухваленням судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України.

Розподіл судових витрат, згідно вимог ст.139 КАС України, не передбачено.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного університету оборони України імені Івана Черняховського задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21.09.2021 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.