Справа № 140/890/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/890/21 пров. № А/857/10602/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Качмара В.Я., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський про стягнення податкового боргу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року (суддя першої інстанції Лозовський О.А., м. Луцьк)

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року Головне управління ДПС у Волинській області звернулося до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський про стягнення податкового боргу в розмірі 5 887 693,22 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з рахунків Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський у банках, що обслуговують платника податків, на користь держави податковий борг в сумі 5 887 693 грн. 22 коп.

Не погодившись із рішенням, вважаючи таке незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неповним встановленням обставин у справі, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир-Волинський оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати оскаржене рішення суду від 15.04.2021 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що згідно ст.14 Закону України «Про Збройні Сили України» земля, води інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 внесено зміни до ст.282 ПК України, згідно з яким відсутній пункт про надання пільг зі сплати земельного податку військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України. Проте, п.56.21 ст.56 ПК України дає тлумачення того, що у разі суперечностей між нормативно правовими актами, рішення приймається на користь платника податків. Крім того, згідно п.46.4 ст.46 ПК України «Якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації… збільшує або зменшує його податкові зобов`язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації. У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації…». Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський так і вчинив, а дані декларації разом з доповненням контролюючий орган прийняв без зауважень. А тому, контролюючий орган зобов`язаний був вчинити дії по звільненню відповідача від сплати земельного податку у 2019,2020 роках. Крім того, апелянт звертає увагу, що Головне управління ДПС у Волинській області не зверталось до державного органу, якому підпорядковується Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський до ОСОБА_1 з поданнями, передбаченими ст.96 Податкового кодексу України, що свідчить про безпідставність позовних вимог податкового органу. Також стверджує, що у Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський відсутні кошти, та вони не виділялись Міністерством оборони України на сплату земельного податку.

Позивач відзиву на апеляційну не подав.

У судовому засіданні представник відповідача Новосад Р.А. підтримав вимоги апеляційної скарги та надав пояснення, аналогічні викладеним в ній.

Представник позивача Войчук І.В. заперечила вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир-Волинський зареєстрований як юридична особа з 20.07.2001, перебуває на обліку як платник податків в контролюючому органі, що стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.01.2020 №.

За Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир-Волинський рахується податковий борг із земельного податку з юридичних осіб у загальній сумі 5 887 693,22 грн, про що зазначено у довідці про наявність боргу за платежами до бюджету та підтверджується розрахунком сум податкового боргу, зворотнім боком облікової картки платника.

Відповідачем допущено податковий борг зі сплати платежів до бюджету в сумі 5 887 693,22 грн, а саме:

1) з земельного податку з юридичних осіб, м. Володимир-Волинський, що виник в результаті несплати самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно з податковою декларацією з плати за землю від 07.02.2020 № в сумі 216 762,08 грн щомісячно з термінами сплати 30.03.2020, 30.04.2020, 29.06.2020, 30.06.2020, 30.07.2020, 31.08.2020, 30.09.2020, 30.10.2020, 30.11.2020, 30.12.2020.

Уточнюючим розрахунком від 30.04.2020 № платником зменшено зобов`язання на суму 216 733,38 грн.

Крім того, відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нараховано пеню 8 533,06 грн.

Загальна сума податкового боргу з даного платежу становить 1 959 420,48 грн.

2) податковий борг із земельного податку з юридичних осіб, ОТГ с. Овадне Володимир-Волинського району виник в результаті несплати самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно з податковою декларацією з плати за землю від 11.02.2020 № в сумі 137 483,3 грн щомісячно з термінами сплати 30.03.2020, 30.04.2020, 29.06.2020, 30.06.2020, 30.07.2020, 31.08.2020, 30.09.2020, 30.10.2020, 30.11.2020, 30.12.2020.

Згідно уточнюючого розрахунку від 27.04.2020 № платником зменшено зобов`язання на суму 137 483,30 грн.

Також податковий борг збільшився в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.12.2020 № в сумі 33 500,63 грн.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нараховано пеню 32 294,31 грн.

Загальна сума податкового боргу з даного платежу становить 1 303 194,64 грн.

3) податковий борг з земельного податку з юридичних осіб, м. Устилуг (Зоря) Володимир-Волинського району виник в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.12.2020 № в сумі 1516,24 грн.

Крім того, відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нараховано пеню 2057,09 грн.

Загальна сума податкового боргу з даного платежу становить 3 573,33 грн.

4) податковий борг з земельного податку з юридичних осіб, м. Устилуг Володимир-Волинського району виник в результаті несплати самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно з податковою декларацією з плати за землю від 11.02.2020 № в сумі 114 321,59 грн щомісячно з термінами сплати 30.03.2020, 30.04.2020, 29.06.2020, 30.06.2020, 30.07.2020, 31.08.2020, 30.09.2020, 30.10.2020, 30.11.2020, 3012.2020.

Згідно уточнюючого розрахунку від 27.04.2020 № платником зменшено зобов`язання на суму 114 321,59 грн.

Крім того, відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нараховано пеню 2703,66 грн.

Загальна сума податкового боргу з даного платежу становить 1 031 597,97 грн.

5) податковий борг з земельного податку з юридичних осіб, смт Локачі Локачинського району виник в результаті несплати самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно з податковою декларацією з плати за землю від 07.02.2020 № в сумі 23,09 грн щомісячно з термінами сплати 30.03.2020, 30.04.2020, 29.06.2020, 30.06.2020, 30.07.2020, 31.08.2020, 30.09.2020, 30.10.2020, 30.11.2020,30.12.2020

Згідно уточнюючого розрахунку від 27.04.2020 № платником зменшено зобов`язання на суму 23,09 грн.

Також податковий борг збільшився результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань на підставі податкового повідомлення-рішення від 18.12.2020 № в сумі 3,29 грн

Загальна сума боргу з даного платежу становить 211,1 грн.

Земельний податок з юридичних осіб м. Ківерці Ківерцівського району виник в результаті несплати самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно з податковою декларацією з плати за землю від 11.02.2020 № в сумі 24 684,47 грн. щомісячно з термінами сплати 30.03.2020, 30.04.2020, 29.06.2020, 30.06.2020, 30.07.2020, 31.08.2020, 30.09.2020, 30.10.2020.

Уточнюючим розрахунком від 27.04.2020 № платником зменшено зобов`язання на суму 24 684,47 грн.

Також податковий борг збільшився в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань на підставі податкового повідомлення-рішення від 12.02.2020 № в сумі 66 227,61 грн, від 16.06.2020 № в сумі 1368,92 грн.

Крім того, відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нараховано пеню 895,05грн. Відтак, загальна сума боргу з даного платежу становить 241 282,87 грн.

6) податковий борг з земельного податку з юридичних осіб, м. Жидичин Ківерцівського району виник в результаті несплати самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно з податковою декларацією з плати за землю від 13.02.2020 № в сумі 13 788,41 грн. щомісячно з термінами сплати 30.03.2020, 30.04.2020, 29.06.2020, 30.06.2020, 30.07.2020, 31.08.2020, 30.09.2020, 30.10.2020.

Уточнюючим розрахунком від 27.04.2020 № платником зменшено зобов`язання на суму 13 788,41 грн.

Також податковий борг збільшився в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань на підставі податкового повідомлення-рішення від 12.02.2020 № в сумі 38 904,60 грн

Крім того, відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нараховано пеню 493,12 грн. Відтак, загальна сума боргу з даного платежу становить 181 181,42 грн.

7) податковий борг із земельного податку з юридичних осіб м. Ковель виник в результаті несплати самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно з податковою декларацією з плати за землю від 10.02.2020 № в сумі 8348,27 щомісячно з термінами сплати 30.03.2020, 30.04.2020, 29.06.2020, 30.06.2020, 30.07.2020, 31.08.2020, 30.09.2020, 30.10.2020, 30.11.2020.30.12.2020.

Уточнюючим розрахунком від 27.04.2020 № платником зменшено зобов`язання на суму 8 348,27 грн.

Крім того, відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нараховано пеню 181,65 грн. Відтак, загальна сума боргу з даного платежу становить 75316,08 грн.

8) податковий борг з земельного податку з юридичних осіб м. Луцьк виник в результаті несплати узгоджених, самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно з податковими деклараціями з плати за землю від 28.02.2020 № в сумі 68 296,23 грн щомісячно з термінами сплати 30.03.2020, 30.04.2020, 29.06.2020, 30.06.2020, 30.07.2020, 31.08.2020, 30.09.2020, 30.10.2020, 30.11.2020, 30.12.2020 від 01.04.2020 № в сумі 3397,70 грн, від 06.04.2020 № в сумі 32 795,68 грн, від 18.02.2020 № в сумі 35 110,32 грн щомісячно з термінами сплати 30.04.2020, 29.06.2020, 30.06.2020, 30.07.2020, 31.08.2020, 30.09.2020, 30.10.2020,30.11.2020,30.12.2020, а також уточнюючими розрахунками від 01.04.2020 № в сумі 1698,85 грн щомісячно з термінами сплати 30.04.2020, 29.06.2020, 30.06.2020, 30.07.2020, 31.08.2020, 30.09.2020, 30.10.2020,30.11.2020, 30.12.2020 від 05.10.2020 № в сумі 9513,52 грн, від 28.04.2020 №909073592 в сумі 99 704,91 грн (зменшення до сплати), від 21.05.2020 № в сумі 624,64 грн щомісячно з термінами сплати 29.06.2020, 30.06.2020, 30.07.2020, 31.08.2020, 30.09.2020, 30.10.2020, 30.11.2020, 30.2.2020 (зменшення до сплати),

Також податковий борг збільшився в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань на підставі податкового повідомлення-рішення від 02.03.2020 № в сумі 2901,14 грн, від 02.03.2020 № в сумі 128 756,70 грн, від 05.10.2020 № в сумі 2531,82 грн, від 07.12.2020 № в сумі 1043,58 грн.

Крім того, відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нараховано пеню 2099,63 грн.

Загальна сума боргу з даного платежу становить 1 091 745,33 грн

14) заборгованість по платежу адміністративні штрафи та інші санкції м. Луцьк виникла в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням від 02.03.2020№ в сумі 170,00 грн.

Таким чином, загальна сума податкового боргу до стягнення становить 5 887 693,22 грн, в тому числі 49 257,573 грн пені.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки грошові зобов`язання, визначені Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир-Волинський самостійно у податкових деклараціях з плати за землю та контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях, є узгодженими та у встановлені Податковим кодексом України строки вони не сплачені, то такі набули статусу податкового боргу у сумі 4 059 107,78 грн. та підлягають стягненню з рахунків у банках, що обслуговують такого платника.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення Податкового кодексу України (далі ПК України) регулюють відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Правовідносини щодо погашення податкового боргу державних або комунальних підприємств регулюються спеціальними нормами, зокрема статтею 96 ПК України, що зумовлено особливою метою створення таких підприємств, яка у більшості випадків пов`язана із здійсненням соціальних функцій (комунальні підприємства) та із захистом загальнодержавних інтересів (казенні підприємства).

Пунктом 96.2 статті 96 ПК України передбачено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про: надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків; досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; виключення платника податків із переліку об`єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

Згідно пункту 96.3 статті 96 ПК України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення..

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Системний аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку, що обов`язок податкового органу звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу (органу місцевого самоврядування), в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно, виникає у разі отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог або не отримання відповіді, однак в будь-якому випадку за умови що сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, не покриває суму його податкового боргу або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено.

Передумовою звернення контролюючого органу до органу виконавчої влади в порядку статті 96 Податкового кодексу України є вжиття ним заходів щодо виявлення майна боржника-комунального підприємства та встановлення неможливості внесення такого майна в податкову заставу внаслідок його відсутності.

Застосування процедури, передбаченої статтею 96 Податкового кодексу України, є допустимим за умови неможливості стягнення податкового боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника податків, у порядку встановленому статтею 95 Податкового кодексу України.

Аналогічний підхід до застосування наведених норм права викладено у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2020 року (справа № 826/15776/15), від 20 грудня 2019 року (справа № 826/19486/15), від 11 вересня 2019 року (справа № 826/8951/15), від 26 грудня 2018 року (справа № 810/3735/15), від 6 листопада 2018 року (справа № 807/903/15).

Встановлено, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир-Волинський Волинської області є державним підприємством, тобто підприємством, що діє на основі державної власності, управління яким виконує Командування Сил логістики Збройних Сил України.

Також встановлено, що Головне управління ДПС у Волинській області не зверталося до Командування Сил логістики Збройних Сил України з поданнями, передбаченими статтею 96 ПК України.

Таким чином, відповідачем недодержано встановленого статтею 96 ПК України порядку стягнення податкового боргу з державного підприємства, виконання вимог якого є безумовним обов`язком, а не правом контролюючого органу у подібних правовідносинах, що унеможливлює задоволення адміністративного позову.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 803/1931/16 за адміністративним позовом Ковельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський Волинської області про стягнення податкового боргу з розрахункових рахунків Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський в банках, обслуговуючих такого платника податків.

Висновки Верховного Суду щодо правозастосування у аналогічних правовідносинах обов`язкові для врахування судами нижчих інстанцій.

Також позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували, що ним були вчинені всі дії, передбачені статтею 96 ПК України, щодо стягнення податкового боргу державного (казенного) підприємства, зокрема, докази внесення в податкову заставу майна боржника та продажу такого заставного майна, отримання недостатньої суми грошових коштів від продажу внесеного в податкову заставу майна або відсутність у відповідача майна, що може бути внесено в податкову заставу та відчужено тощо.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення податкового боргу з банківських рахунків відповідача, оскільки позивачем не дотримано порядок стягнення податкового боргу з державного підприємства визначений статтею 96 ПК України.

Таким чином, рішення суду необхідно скасувати з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський задовольняє, на його користь слід стягнути суму сплаченого судового збору при поданні апеляційної скарги в розмірі 34050 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Головного управління ДПС у Волинській області відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області () на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський () судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 34050 (тридцять чотири тисячі п`ятдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 20.09.2021.