Справа № 640/14109/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

21 вересня 2021 року справа №640/14109/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомДочірнього підприємства «Сіріус-2» (далі по тексту - позивач, ДП «Сіріус-2»)
доВідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач, ВПВР ДДВС МУЮ)
третя особаКиївська міська рада (далі по тексту - третя особа, КМР)
провизнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 13 травня 2021 року №63708281

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність оскаржуваної постанови про закриття виконавчого провадження у зв`язку з тим, що третя особа фактично не виконала рішення суду щодо повторного розгляду клопотання про надання у користування земельної ділянки.

Ухвалою від 31 травня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/14109/21 в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання; залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача КМР.

Ухвалою від 10 серпня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відмовив Київській міській раді у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про правомірність прийняття оскаржуваної постанови, оскільки на адресу відповідача надійшли документи на підтвердження виконання рішення суду за виконавчим листом №640/9487/19, наслідком чого стало винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження.

Третя особа письмових пояснень з приводу позовних вимог до суду не надала.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Постановою державного виконавця ВПВР ДДВС МУЮ Гатинюк Т.Ю. про закінчення виконавчого провадження від 13 травня 2021 року ВП №63708281 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №640/9487/19, виданого 21 вересня 2020 року Окружним адміністративним судом міста Києва про зобов`язання КМР повторно розглянути клопотання від 04 грудня 2008 року «Про надання Дочірньому підприємству «Сіріус-2» у користування земельної ділянки по вул. Жилянській у м. Києві орієнтовним розміром 0,34 га для комерційної експлуатації ринку з гостьовою автостоянкою, кафе та адміністративною будівлею в оренду на 5 років» у відповідності з приписами законодавства, яке діяло на момент його подання та з урахуванням висновків суду.

Підставою для винесення вказаної постанови є лист КМР від 15 березня 2021 року №08/230-469 про повне та фактичне виконання рішення суду.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункти 2-4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статі 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Пункт 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд встановив, що у рішенні від 28 січня 2020 року в адміністративній справі №640/9487/19, яке набрало законної сили, Окружний адміністративний суд міста Києва серед іншого зобов`язав КМР повторно розглянути клопотання від 04 грудня 2008 року «Про надання Дочірньому підприємству «Сіріус-2» у користування земельної ділянки по вул. Жилянській у м. Києві орієнтовним розміром 0,34 га для комерційної експлуатації ринку з гостьовою автостоянкою, кафе та адміністративною будівлею в оренду на 5 років» у відповідності з приписами законодавства, яке діяло на момент його подання та з урахуванням висновків суду.

Таким чином, виконанням вказаного рішення у повному обсязі вважатимуться докази на підтвердження того, що КМР повторно розглянула клопотання позивача у відповідності з приписами законодавства, яке діяло на момент його подання та з урахуванням висновків суду.

Матеріалами справи підтверджують, що КМР листом від 15 березня 2021 року №08/230-469 повідомила відповідача, що Департаментом земельних ресурсів підготовлено проект рішення «Про надання Дочірньому підприємству «Сіріус-2» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для експлуатації ринку з гостьовою автостоянкою, кафе та адміністративною будівлею на вул. Жилянській у Шевченківському районі м. Києва»; вказаний проект рішення перебуває на розгляді в профільній постійній комісії Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин.

До вказаного листа КМР долучено копію проекту рішення від 03 березня 2021 року №08/231-891/ПР з додатками.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Таким чином, за результатами розгляду клопотання про надання у користування земельної ділянки відповідні уповноважені органи приймають одне із рішень - про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивоване рішення про відмову у наданні дозволу.

Отже, Київська міська рада зобов`язана була розглянути клопотання ДП «Сіріус-2» і прийняти відповідне рішення на пленарному засіданні.

Суд звертає увагу, що проект рішення КМР не підтверджує фактичного виконання рішення Окружного адміністративного суду у справі №640/9487/19 в частині зобов`язання КМР повторно розглянути клопотання позивача у відповідності з приписами законодавства, оскільки не є рішенням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у наданні такого дозволу.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження прийняття КМР рішення за результатами повторного розгляду клопотання позивача про надання у користування земельної ділянки, тобто відсутність доказів виконання рішення суду за виконавчим листом №640/9487/19, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність оскаржуваної постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ДП «Сіріус-2» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд встановив, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 4 540,000 грн.

Разом з тим, в межах цього спору позивач заявив одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, на користь ДП «Сіріус-2» належить присудити сплачений ним судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права звернутись до суду із заявою про повернення надміру сплачених коштів.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Дочірнього підприємства «Сіріус-2» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 13 травня 2021 року ВП №63708281 про закінчення виконавчого провадження.

3. Стягнути на користь Дочірнього підприємства «Сіріус-2» понесені ним витрати по сплаті судового збору розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина шоста статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, якщо розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дочірнє підприємство «Сіріус-2» (01135, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 148; ідентифікаційний код 21534131);

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код 00015622);

Київська міська рада (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 22883141).

Суддя В.А. Кузьменко