Справа № 420/10304/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 473 107,93 грн., -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 10 червня 2021 надійшов адміністративний позов Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН», в якому позивач просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рахунок управління Державної казначейської служби України в Одеській області / Банк ГУ ДКСУ в Одеській області, Одержувач - Одеська міська ТГ/50070000, МФО 899998, UА0015744, Код , тел./факс:, е-mail: , суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році у розмірі 436 284,21 грн. та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 36 823,72 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що згідно «Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів» за 2019 рік, наданому до відділення Фонду середньооблікова чисельність штатних працівників на ТОВ «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» склала 19 осіб. У відповідності з нормативом місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідач повинен був створити 1 робоче місце для осіб з інвалідністю.

При цьому, позивач зазначає, що у відповідача у 2019 році протягом трьох місяців працювала одна особа з інвалідністю - ОСОБА_1 .. В той же час, відповідно до позиції Мінсоцполітики, що викладена у листі від 26.03.2017 року №1/6-172, якої притримується і позивач, норми щодо працевлаштування осіб з інвалідністю будуть вважатися виконаними, якщо інвалід працював на підприємстві 6 місяців звітного року.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, позивач дійшов висновку про порушення відповідачем положень ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року та необхідність застосування адміністративно-господарських санкцій.

При здійсненні розрахунку адміністративно-господарських санкцій ТОВ «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» за 2019 рік відділення Фонду керувалось Інструкцією щодо заповнення форми №10-ПОІ поштова-річна «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів», затвердженої Наказом Мінпраці України від 18.12.2020 року №821 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.01.2021 року за №115/35737.

Сума адміністративно-господарських санкцій за 1 нестворене робоче місце становить 436 284,21 грн. Відповідач у добровільному порядку не сплатив зазначену суму у встановлені законодавством строки, у зв`язку з чим Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів була нарахована пеня виходячи з 120 % річних облікової ставки Національного банку України, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк, що становить 36 823,72 грн.

Відзив на позовну заяву обґрунтований наступним

ТОВ «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» не погоджується з позовними вимогами, вважає їх незаконними та необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідач зазначає, що на виконання вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року, відповідачем наказом №1/1-о/д від 31.01.2019 року «Про створення робочих місць для працевлаштування осіб, яким встановлено інвалідність» створено відповідне робоче місце.

Окрім того, протягом 2019 року відповідач регулярно інформувала державну службу зайнятості про наявні вільні робочі місця й вакантні посади, на яких може використовуватися праця осіб з інвалідністю, що підтверджується звітами про наявність вакансій форми №3-ПН.

Проте, незважаючи на вжиті відповідачем заходи, особи з інвалідністю до ТОВ «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» для працевлаштування державною службою зайнятості не направлялися і самостійно не зверталися, доказів протилежного позивачем не надано.

Таким чином, оскільки відповідачем не порушено норм чинного законодавства, застосування до нього адміністративно-господарських санкцій і пені є безпідставним, а пред`явлений позов є таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідь на відзив на позовну заяву обґрунтований наступним

Позивач зазначає, що відповідно до листа Одеського міського центру зайнятості від 15.04.2021 року №954/19/10 ТОВ «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» форму звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» протягом 2019 року не надавало.

Таким чином позивач, посилаючись на судову практику та враховуючи дані звіту про зайнятість і працевлаштування за 2019 рік, наданий відповідачем, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Заперечення на відповідь на відзив обґрунтовано наступним

ТОВ «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» зазначає, що за змістом п. З Розділу І «Порядку подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 №316 (далі - Порядок), встановлено, що Форма №3-ПН заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця. У цьому Порядку термін «базові центри зайнятості» вживаєтеся - у значенні, наведеному в Положенні про державну службу зайнятості (п. 2 Розділу І Порядку).

За змістом п.2 чинного на момент спірних правовідносин Положення про державну службу зайнятості, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України 15.12.2016 №1543, базовими центрами зайнятості є міські, районні і міськрайонні центри зайнятості.

З огляду на зазначене, відповідач зазначає, що звітність за формою №3-ПН щомісячно подавалась до найближчого до відповідача базового центру зайнятості, а саме Суворовського районного центру зайнятості, що підтверджується наданою разом із відзивом звітністю, а також відповідною довідкою Суворовського районного центру зайнятості №2078/01-2921/04 від 11.08.2021 року.

Однак, Суворовським районним центром зайнятості не направлено до відповідача осіб з інвалідністю з метою їх працевлаштування.

Таким чином відповідач вважає, що не мають доказового значення для вирішення по суті спору довідки інших базових центрів зайнятості, в тому числі Одеського міського центру зайнятості, оскільки ТОВ «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» зверталося саме до Суворовського районного центру зайнятості.

Процесуальні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року, адміністративний позов Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог ст.160, 161 КАС України. Надано позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Заявою від 02 липня 2021 року (вхід. №ЕС/35110/21) позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

30.07.2021 року від представника відповідача надійшов відзив з додатками (вхід. №41660/21) та заява проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (вхід. №41659/21).

05.08.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив з додатками (вхід. №ЕП/20983/21).

13.08.2021 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив з додатками (вхід. №44592/21).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» про розгляд в загальному позовному провадженні з адміністративної справи за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 473 107,93 грн..

Станом на 20 вересня 2021 року будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та заперечення, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» є юридичною особою (), місцезнаходження юридичної особи: Україна, 65005, Одеська обл., місто Одеса, вул. Балківська, будинок 137-Г, офіс 6/1Н.

Наказом директора товариства з обмеженою відповідальністю «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» №1/1-о/д від 31.01.2019 року «Про створення робочих місць для працевлаштування осіб, яким встановлено інвалідність» у зв`язку з необхідністю та з метою дотримання вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» наказано: ввести у відділ «Сюрвейєрска служба» посаду «Диспетчер» з окладом 6000 грн. Кількість штатних одиниць за посадою - 1; внести посаду «Диспетчер» до штатного розпису з 1 лютого 2019 р.; подати до структурного підрозділу центру зайнятості звіт за формою 3-ПН про наявність вільного місця на підприємстві (а.с.48).

Наказом директора товариства з обмеженою відповідальністю «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» №1-о/д від 31.01.2019 року «Про затвердження штатного розпису» наказано затвердити і ввести в дію з 01 лютого 2019 року штатний розпис у кількості 17 штатних одиниць, до якого, в тому числі, включено посаду «Диспетчер» (а.с.49-50).

Надалі, відповідачем 06.02.2019 року, 20.03.2019 року, 11.04.2019 року, 22.05.2019 року, 12.06.2019 року, 09.07.2019 року, 23.07.2019 року, 23.08.2019 року, 17.09.2019 року та 11.10.2019 року подавалися звітність Інформація про попит на робочу силу (вакансії) за формою №3-ПН (а.с.51-90).

06.04.2020 року ТОВ «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» подано до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2019 рік форми №10-ПОІ, відповідно до якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 19 осіб (а.с.5).

06.04.2021 року Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів здійснено розрахунок адміністративно-господарських санкцій за 2019 звітний рік, відповідно до якого сума адміністративно-господарських санкцій, що підлягає сплаті ТОВ «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» становить 436 284, 21 грн. (а.с.7).

З огляду на несплату у встановлений законом строк суми застосованих адміністративно-господарських санкцій, Фонд соціального захисту інвалідів просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році у розмірі 436 284,21 грн. та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 36 823,72 грн..

Джерела права та висновки суду

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21 березня 1991 року №875-XI (далі - Закон №875-XII) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно з ч.9 ст.19 Закону №875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Судом встановлено, що ТОВ «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів подано звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2019 рік форми № 10-ПОІ, в якому, зокрема, зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) - 19 (а.с.5).

Суд зазначає, що у відповідності з нормативом місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідач повинен був створити 1 робоче місце для осіб з інвалідністю.

Відповідно до вимог ч.10 ст.19 Закону №875-XI керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Крім цього, статтею 20 вказаного вище Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

Порядок сплати адміністративно-господарських санкцій і пені до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, їх акумуляції, обліку та контролю за їх використанням, а також з урахуванням пропозицій всеукраїнських громадських організацій осіб з інвалідністю - використання цих коштів встановлюється законом.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.

З огляду на приписи статті 238 Господарського кодексу України до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків, та за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Отже, при вирішенні питання про порушення роботодавцем вимог статті 19 Закону №875-XII слід враховувати чи роботодавцем створено робочі місця відповідно встановленого нормативу, чи проінформовано центр зайнятості про наявність вільних робочих місць, чи вжито усіх необхідних і реальних заходів для працевлаштування на ці робочі місця осіб з інвалідністю та чи дотримано вимог чинного законодавства у правовідносинах із органами Центру зайнятості, в тому числі щодо подання звітної інформації.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частин сьомої - дев`ятої статті 19 Закону №875-XII порядок реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №70 від 31 січня 2007 року, інфо рмацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» від 5 липня 2012 року №5067 (далі - Закон №5067) роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання не пізніше ніж за два місяці до вивільнення (не пізніше ніж за 30 календарних днів до вивільнення у разі звільнення державних службовців відповідно до пунктів 1 та 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»).

На виконання пункту 4 частини третьої статті 50 Закону №5067, наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року №316, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2013 року за №988/23520, затверджено Форму звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)».

Цим же Наказом затверджено Порядок подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку у цьому Порядку термін „роботодавець" вживається у значенні, наведеному в Законі України „Про організації роботодавців, їх об`єднання, права і гарантії їх діяльності", термін „вакансія" - у значенні, наведеному в Законі України „Про зайнятість населення", термін „базові центри зайнятості" - у значенні, наведеному в Положенні про державну службу зайнятості.

Пунктом 3 Порядку визначено, що форма №3-ПН заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця.

Пунктами 5, 6 Порядку передбачено, що форма №3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником. Роботодавець визначає вид звітності - первинна або уточнювальна. Первинна звітність подається з метою інформування про наявність попиту на робочу силу (вакансії). Уточнювальна звітність подається в разі необхідності на заміну первинної та містить уточнення характеристик вакансії: умов праці, розміру заробітної плати, вимог до претендента тощо. При цьому не можуть бути змінені дані щодо кількості вакансій та назви професії (посади).

Суд звертає увагу, що періодичності подачі звітності за формою №3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Тому, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Це означає, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що обов`язок підприємства стосовно створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати осіб з інвалідністю на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 16 червня 2020 року у справі №813/3047/18.

Окрім того, суд звертає увагу, що у постановах від 07.02.2018 у справі П/811/693/17, 02.05.2018 у справі №804/8007/16, 13.06.2018 у справі № 819/639/17, 20.05.2019 у справі №820/1889/17, 13.07.2020 у справі №804/4097/18 Верховним Судом сформовано правовий висновок про те, що закон не покладає обов`язок на підприємство здійснювати самостійний пошук працівників - інвалідів. Доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальних робочих місць, та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для інвалідів, є наказ по підприємству стосовно створення відповідного робочого місця, звіт форми №3-ПН, що подається у порядку, визначеному наказом Міністерства соціальної політики України №316 від 31 травня 2013 року.

Судом встановлено та підтверджується листом Суворовського районного центру зайнятості №2078/01-2921/04 від 11.08.2021 року (а.с.110), що ТОВ «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНПЕКШН» на протязі 2019 року надавало до Суворовського районного центру зайнятості звіти за формою №3-ПН щодо робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, зокрема: 06.02.2019 року вхід. №620/01-19/04, 20.03.2019 року вхід. №1149/01-19/04, 11.04.2019 року вхід. №1442/01-19/04, 22.05.2019 року вхід. №1800/01-19/04, 12.06.2019 року вхід. №2015/01-19/04, 09.07.2019 року вхід. №2323/01-19/04, 23.07.2019 року вхід. №2468/01-19/04, 23.08.2019 року вхід. №2786/01-19/04, 17.09.2019 року вхід. №3089/01-19/04 та 11.10.2019 року вхід. №3371/01-19/04 (а.с.51-90).

Суд звертає увагу, що юридична відповідальність у вигляді виникнення обов`язку здійснити грошовий платіж на користь Фонду соціального захисту інвалідів має наставати або в разі порушення роботодавцем вимог ч.3 ст.18 Закону №875-XII, а саме: не виділення та не створення робочих місць, не надання державній службі зайнятості інформації, не звітування перед Фондом соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, так як саме ця бездіяльність має своїм фактичним наслідком позбавлення державної служби зайнятості можливості організувати працевлаштування інвалідів, або у разі порушення роботодавцем вимог ч.3 ст.17, ст.18, ч.2, 3 та 5 ст.19 Закону №875-XII, що полягає у безпідставній відмові у працевлаштуванні інваліда, який звернувся до роботодавця самостійно чи був направлений до нього державною службою зайнятості.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 10.07.2018 у справі №808/2646/15.

Суд наголошує, що Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» також визначено, що працевлаштування інвалідів здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук підходящої роботи для працевлаштування такого інваліда. Тому обов`язок по працевлаштуванню інвалідів відповідно до встановленого Законом нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості.

Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ТОВ «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНПЕКШН» виконано обов`язок - створено робоче місце для працевлаштування інвалідів, проінформовано про відповідні вакансії, і надано відповідний звіт Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування інвалідів.

Враховуючи те, що відповідачем були виконані вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» щодо прийняття заходів для працевлаштування інвалідів, доказів того, що відповідач не створив робочі місця для інвалідів, відмовляв інвалідам у прийнятті на роботу, несвоєчасно надавав державній службі зайнятості інформацію щодо наявності вакансій, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, або несвоєчасно звітував Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, позивачем не надано,

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що причини непрацевлаштування осіб з інвалідністю не залежали від самого роботодавця, тому в його діях відсутній склад правопорушення і на нього не може бути покладена відповідальність за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 473 107,93 грн. не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 473 107,93 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ).

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «КВОЛІТІ ТЕСТІНГ ЕНД ІНСПЕКШН» (вул. Балківська, 137, м. Одеса, 65005, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.