Справа № 640/843/21
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/843/21 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Мамедова Ю.Т.,
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.

при секретарі: Хмарській К.І.

за участю сторін:

представника позивача: Коротюк М.Г.

представника відповідача: Колток О.М.

представника третьої особи: Катрук Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року по справі за адміністративним позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Київметробуд», ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, приватного нотаріус ОСОБА_2) звернулася до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач, Мін`юст) в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Мін`юсту від 06.11.2020 року №3868/5 (з урахуванням змін, внесених наказом № 4382/5 від 18.12.2020 року) в частині скасування реєстраційної дії нотаріуса ОСОБА_2 від 15.06.2020 року №4004438;

- визнати протиправним та скасувати п. 3 та п. 4 наказу відповідача від 06.11.2020 року №3868/5 (з урахуванням змін, внесених наказом №4382/5 від 18.12.2020 року) щодо анулювання позивачу доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Мін`юсті подання щодо анулювання свідоцтва про право зайняття нотаріальною діяльністю позивачем.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року значений позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які з`явилися в призначене судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення - змінити, виходячи з наступного.

Згідно із п.4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу засідання наглядової ради ПАТ «Київметробуд» від 04.06.2020 року №42, наглядовою радою ПАТ «Київметробуд» вирішено:

- припинити з 04.06.2020 року повноваження генерального директора ПАТ «Київметробуд» ОСОБА_3. та розірвати контракт між товариством ОСОБА_3 від 16.02.2019 року (за угодою сторін);

- обрати на посаду генерального директора ПАТ «Київметробуд» Мироненка М.І. з 04.06.2020 року;

- укласти з Мироненком М.І. контракт та надати повноваження на підписання контракту від імені товариства з генеральним директором товариства Мироненком М.І. члену наглядової ради - ОСОБА_4 ;

- надати генеральному директору ПАТ «Київметробуд» Мироненку М.І. повноваження на вчинення всіх необхідних дій щодо внесення змін до відомостей про ПАТ «Київметробуд», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань, пов`язаних зі зміною керівника Товариства (з правом передоручення).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 15.06.2020 року Мироненко М.І. звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_2 із відповідною заявою щодо державної реєстрації юридичної особи.

Так, 15.06.2020 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 вчинено реєстраційну дію №4004438, відповідно до якої внесення змін до відомостей про юридичну особу ПАТ «Київметробуд», що не пов`язані зі змінами в установчих документах, а саме: зміна керівника юридичної особи.

У подальшому, ОСОБА_1 звернувся до Мін`юсту зі скаргою на проведені державними реєстраторами реєстраційні дії від 23.06.2020 року (вх. №18016-33-20 від 24.06.2020 р.), в якій просив, зокрема:

- скасувати реєстраційну дію «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», номер запису №9004438, вчинену 15.06.2020 року державним реєстратором - нотаріусом ОСОБА_2 щодо ПАТ «Київметробуд»;

- після скасування зазначених вище реєстраційних дій здійснити технічну дію (актуалізацію) та привести відомості у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо керівника та осіб, які мають право вчиняти дії без довіреності ПАТ «Київметробуд» у відповідність відомостям станом на дату, яка передувала вчиненню першої із оскаржуваних реєстраційних дій;

- анулювати нотаріусу ОСОБА_2 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Мін`юсті подання щодо анулювання ОСОБА_2 свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю.

Розглянувши вказану вище скаргу ОСОБА_1 від 24.06.2020 р. №18016-33-20 Колегією Мін`юсту з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту складено висновок від 22.09.2020 року, в якому рекомендувалось частково задовольнити скаргу ОСОБА_1 , зокрема:

- скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 15.06.2020 р. №4004438 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведену нотаріусом ОСОБА_2 щодо ПАТ «Київметробуд»;

- анулювати нотаріусу ОСОБА_2 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Мін`юсті подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю нотаріусом ОСОБА_2

06.11.2020 року Мін`юстом прийнято наказ «Про задоволення скарги» №3868/5, згідно якого вирішено (далі по тексту - оскаржуваний наказ):

1) скаргу ОСОБА_1 від 23.06.2020 р. задовольнити частково;

2) скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 02.11.2018 року №2004438 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», від 06.11.2018 року №3004438 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Кузьменком Юрієм Олександровичем, від 13.12.2018 р. №5004438 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», від 14.12.2018 р. №Ю74777ОО66О04438 «Корегування», від 17.01.2019 р. №7004438 «Корегування», проведені державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр нерухомості та бізнесу» Прошкіним Олександром Васильовичем, від 18.02.2019 року №8004438 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та №9004438 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіною Юлією Володимирівною, від 15.06.2020 р. №4004438 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену нотаріусом ОСОБА_2 щодо ПАТ «Київметробуд»;

3) анулювати нотаріусу ОСОБА_2 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

4) направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Мін`юсті подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю нотаріусом ОСОБА_2

5) у частині вимог щодо скасування реєстраційних дій від 02.11.2018 р. №2004438 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», від 06.11.2018 р. №3004438 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведених державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Кузьменком Юрієм Олександровичем відмовити у зв`язку з тим, що державним реєстратором прийняті такі рішення відповідно до законодавства.

6) виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству;

7) виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Наказом Мін`юсту «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2020 №3868/5 «Про задоволення скарги» від 18.12.2020 року №4382/5 внесено зміни до наказу Мін`юсту від 06.11.2020 року №3868/5 «Про задоволення скарги», пункт 2 якого викладено в такій редакції:

« 2. Скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 13.12.2018 №5004438 «Державна реєстрація змін до відомо про юридичну особу» від 14.12.2018 року № 6004438 «Корегування», від 17.01.2019 № 7004438 «Корегування», проведені державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр нерухомості та бізнесу» Прошкіним Олександром Васильовичем, від 18.02.2019 № 8004438 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та № 9004438 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіною Юлією Володимирівною, від 15.06.2020 № 4004438 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо Публічного акціонерного товариства «Київметробуд» (ідентифікаційний код юридичної особи 01387432)».

Вважаючи оскаржуваний наказ, з урахуванням внесених змін, протиправним, позивачка звернулася з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ прийнято з порушеннями вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, Закону №755-IV та Порядку №1128, у зв`язку з чим останній є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що право позивача має бути відновлено шляхом скасування пунктів 3 та 4 оскаржуваного наказу, проте вважає необхідним рішення суду першої інстанції змінити в частині мотивів задоволених позовних вимог.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 року заяву приватного нотаріуса ОСОБА_2 про відмову від частини позовних вимог, а саме: - визнання протиправним та скасування п. 2 наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2020 року №3868/5 (з урахуванням змін, внесених наказом №4382/5 від 18.12.2020 року) в частині скасування реєстраційної дії нотаріуса ОСОБА_2 від 15.06.2020 року №4004438.

Прийняти відмову від вказаної частини позовних вимог, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року визнати нечинним в частині та закрито провадження в цій частині позовних вимог.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в частині скасування пунктів 3 і 4 оскаржуваного наказу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 р. №755-IV (далі по тексту - Закон №755-IV).

Згідно з ч. 1, п.п. 4 - 8 ч. 2 ст. 5 Закону №755-IV, систему органів у сфері державної реєстрації становлять:

1) Мін`юст;

2) інші суб`єкти державної реєстрації.

До повноважень Мін`юсту у сфері державної реєстрації належить, зокрема:

- контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації, у тому числі шляхом постійного моніторингу реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі відповідно до цього Закону та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом;

- здійснення повноважень держателя Єдиного державного реєстру;

- визначення технічного адміністратора;

- забезпечення надання доступу до Єдиного державного реєстру державним реєстраторам, уповноваженим особам суб`єктів державної реєстрації прав, іншим суб`єктам відповідно до цього Закону та прийняття рішень про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом;

- розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 34 Закону №755-IV, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Мін`юсту та його територіальних органів або до суду.

Мін`юст розглядає скарги:

1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Мін`юсту.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Мін`юсту та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Мін`юсту можуть бути оскаржені до Мін`юсту протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть встановити інші строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Мін`юстом чи його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення із скаргою, зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

У разі якщо останній день строку для подання скарги, зазначеного в частині третій цієї статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Мін`юсту подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, порушені на думку скаржника;

3) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

3-1) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення, повідомлення або реєстраційної дії державного реєстратора та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру;

4) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складення скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації подається представником скаржника, до такої скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або його копія, засвідчена в установленому порядку.

За результатами розгляду скарги Мін`юст та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову в задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції;

б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації, зупинення розгляду документів;

в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором;

в-1) про усунення порушень, допущених державним реєстратором з визначенням строків виконання наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;

д) підпункт "д" частини шостої статті 34 виключено

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ» і «е» пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Мін`юстом.

За результатами розгляду скарги Мін`юст та його територіальні органи можуть прийняти мотивоване рішення, в якому передбачити шляхи для задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

У разі якщо за результатом розгляду скарги Мін`юст чи його територіальними органами виявлено прийняття державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України, його територіальні органи вживають заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів.

Рішення, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня з дати прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру. Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації та сплата адміністративного збору не вимагаються.

Технічний адміністратор Єдиного державного реєстру в день надходження рішень, передбачених підпунктами «г» та «ґ» пункту 2 частини шостої цієї статті, забезпечує його негайне виконання. Порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Єдиного державного реєстру визначається Міністерством юстиції України.

Рішення, передбачені підпунктами «е» та «є» пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються Мін`юстом, його територіальними органами невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу нотаріуса до Єдиного державного реєстру, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації Мін`юст вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації, у якого зберігається реєстраційна справа, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного нотаріуса, акредитованого суб`єкта державної реєстрації.

Мін`юст та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи;

3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;

5) є рішення цього органу з такого самого питання;

6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту визначається Кабінетом Міністрів України.

Рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Процедура здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (далі - скарги у сфері державної реєстрації) визначена Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128 (далі по тексту - Порядок №1128).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону №755-IV, державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, на підставі документів, поданих у паперовій формі, проводиться в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя за місцезнаходженням юридичної особи чи громадського формування, що не має статусу юридичної особи.

Як зазначено відповідачем, місцезнаходженням ПАТ «Київметробуд», станом на момент проведення оскаржуваної реєстраційної дії, було: 08135, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Валентини Чайки, буд. 16, а робоче місце нотаріуса ОСОБА_2 розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням вказаного відповідач посилається на положення п. 3-2 ч. 1 ст. 28 Закону №755-IV, відповідно до якої підставою для відмови у державній реєстрації є випадок, якщо документи подані до неналежного суб`єкта державної реєстрації.

Зазначене стало підставою для задоволення скарги ОСОБА_1 та прийняття пунктів 3 та 4 оскаржуваного наказу.

Суд звертає увагу, що позивачем не заперечувався факт того, що на момент вчинення реєстраційної дії №4004438 від 15.06.2020 року, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням ПАТ «Київметробуд» зазначено у межах Київської області.

При цьому, суд апеляційної інстанції не надає оцінки діям позивача щодо проведення реєстраційних дій, оскільки в даному випадку, першочергово підлягають дослідженню обставини порушення Мін`юстом порядку розгляду скарги ОСОБА_1 та відповідно винесення оскаржуваного наказу.

Зазначене відповідає засадам чинного адміністративного судочинства, проте судом першої інстанції помилково надано оцінку обставинам даної справи в частині законності реєстраційних дій приватного нотаріуса ОСОБА_2

Так, відповідно до п.п. 10-11 Порядку №1128, для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.

Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

Розгляд скарг у сфері державної реєстрації колегіально під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», проводиться з урахуванням обмежень, встановлених відповідним рішенням Кабінету Міністрів України.

Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);

2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Як вбачається з матеріалів справи та доводів апелянта, в обґрунтування того, що позивачка була належним чином повідомлена про розгляд Мін`юстом 22.09.2020 року скарги гр. ОСОБА_1 , відповідач посилався на оголошення в мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, із наведеного оголошення незрозуміло, коли воно було опубліковано, наведене оголошення стосується засідання Колегії Мін`юсту, яке відбулось 28.07.2020 року.

У свою чергу, Висновок Колегії від 22.09.2020 року, який став підставою для ухвалення оскаржуваного наказу, було ухвалено на засіданні Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації саме 22.09.2020 року.

Щодо засідання Колегії 22.09.2020 року по розгляду скарги гр. ОСОБА_1 не було жодних оголошень в мережі Інтернет. Вказана обставина підтверджується переліком оголошень щодо розгляду скарг на 22.09.2020 року, яке є в мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що приватний нотаріус ОСОБА_2 не зобов`язана здійснювати перевірку оголошень Мін`юсту щодо розгляду скарг, які можуть стосуватися її особистих прав та законних інтересів.

Крім того, публікація оголошення в мережі Інтернет не є достатнім та дієвим засобом, який би дозволяв Мін`юсту пересвідчитись в тому, що всі зацікавлені особи повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду скарги.

Подібні правові висновки висловлені Верховним Судом в постановах від 14.11.2018 р. у справі №814/22229/17, від 12.12.2018 р. у справі №826/8976/17, від 08.08.2019 р. у справі №813/2632/18, від 28.03.2018 р. у справі №826/19452/16.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що під час шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту, останнім було порушено норми чинного законодавства та не здійснено повідомлення приватного нотаріуса додатково одним з таких способів: телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел) або засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Вказані обставини не спростовано відповідачем.

Між тим, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Мін`юстом повідомлено належним чином про гр. ОСОБА_1 про перше засідання Колегії 28.07.2020 року о 13:00 год. по розгляду його скарги, а саме: телефонограмою від 24.07.2020 року (Т.2 а.с.53).

Отже, Мін`юстом порушено процедуру здійснення розгляду скарги гр. ОСОБА_1 , яка визначена Порядком №1128, не здійснено належне повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_2 про час і місце засідання колегії, чим порушено законні права та інтереси останньої.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що судом першої інстанції помилково надано оцінку спірним відносинам в частині прав та законних інтересів ОСОБА_1 , оскільки зазначені висновки виходять за межі правового поля предмету спору в даній справі.

Таким чином, розгляд скарги гр. ОСОБА_1 . Мін`юстом здійснено без дотримання обов`язкових для цього умов, що є підставою для висновку про протиправність її розгляду, за результати якої складено Висновок Колегії від 22.09.2020 року, який став підставою для ухвалення оскаржуваного наказу, на якому не була присутня позивачка, у зв`язку з її неповідомленням про розгляд вищевказаної скарги.

Враховуючи наведені вище обставини, Висновок Колегії від 22.09.2020 року кваліфікується судом апеляційної інстанції, як доказ отриманий з порушенням закону, який в силу вимог ч. 1 ст. 74 КАС України судом до уваги не береться та, відповідно, не може бути підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Вищевикладені висновки суду апеляційної інстанції є самостійною та достатньою підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних пунктів 3 та 4 наказу відповідача від 06.11.2020 року №3868/5 (з урахуванням змін, внесених наказом №4382/5 від 18.12.2020 року).

Зазначене свідчить про порушення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, основного та безумовного принципу правомірності рішення, визначеного відповідно до засад адміністративного судочинства, а саме: прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що оскаржувані пункти 3 та 4 наказу є протиправними та підлягають скасуванню, відповідно до вищевикладених висновків суду.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.01.2006 року №3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року №127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції помилково під час ухвалення рішення надано оцінку спірним правовідносинам, які не відносяться до предмету спору.

Зазначені обставини є підставою для застосування в даній справі п. 4 ч.1 ст. 317 КАС України, якою регламентовано, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції в мотивувальній частині з урахуванням висновків даної постанови.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дають підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року змінити в мотивувальній частині з урахуванням висновків даної постанови.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 21.09.2021 року