Справа № 400/425/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/425/21
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

26 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , в якій просив:

1. визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 06.07.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

2. зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.07.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 31 359 гривень 63 копійки із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу» затвердженого постановою Кабміну України від 15.01.2004 року №44;

3. визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 18.09.2018 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3733 гривні 85 копійок відповідно до абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабміну України від 17.07.2003 року №1078;

4. зобов`язати військову частину НОМЕР_2 встановити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану суму індексації грошового забезпечення у березні 2018 року в розмірі 3733 гривні 85 копійок;

5. зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3733 гривні 85 копійок за період з 01.03.2018 по 18.09.2018 включно в сумі 24643 гривні 41 копійка відповідно до абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими га особами рядового начальницького складу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 01.2004 року №44;

6. визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 21.09.2018 по 15.02.2019 включно із застосуванням щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення 3733 гривні 85 копійок;

7. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок і доплату на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 21.09.2018 року по 15 02 2019 року включно в загальній сумі 18180 гривень 29 копійок із застосуванням щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення 3733 гривні 85 копійок;

8. зобов`язати військову частину НОМЕР_2 та військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що на момент звільнення в порушенням вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», постанови Кабміну України №1078 від 17.07.2003 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» йому не виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 06.07.2017 по 18.09.2018 під час проходження служби у ВЧ НОМЕР_2 , з 21.09.2018 по 15.02.2019 під час проходження служби у ВЧ НОМЕР_3 (перебував на грошовому забезпеченні ВЧ НОМЕР_1 ). Позивач звернувся до відповідачів із заявою щодо проведення розрахунку та виплати індексації грошового забезпечення, однак ВЧ НОМЕР_2 йому повідомлено, що виплату індексації в період з 01.01.2016 року припинено на виконання листа директора Департаменту фінансів Міноборони України. ВЧ НОМЕР_1 відповіді на заяву на надала. На думку позивача, при обрахунку індексації для періоду з 06.07.2017 по 28.02.2018 має застосовуватися базовий місяць січень 2008 року, оскільки тоді востаннє підвищувалися посадові оклади військовослужбовців, що для спірного періоду є визначальним для визначення базового місяця. Щодо періоду з 01.03.2018 по 15.02.2019, то позивачу належна фіксована сума індексації грошового забезпечення в розмірі 3733,85 грн в місяць, що вбачається із правового регулювання п. 5 Порядку №1078.

Військова частина НОМЕР_2 відзив на позовну заяву до суду не надала.

Військова частина НОМЕР_1 надіслала письмові заперечення, в яких вказала, що не є належним відповідачем, оскільки позивач в період з 21.09.2018 по 15.02.2019 був включений до списків ВЧ НОМЕР_3 та перебував на її фінансовому забезпеченні.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує, що на його адресу додатки до відзиву не надходили, а тому останній має бути повернуто без розгляду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо невиплати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) індексації грошового забезпечення у період з 06.07.2017 по 28.02.2018.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) індексацію грошового забезпечення за період з 06.07.2017 по 28.02.2018.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови у визначенні базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 06.07.2017 по 28.02.2018 та виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 3733,85 грн за період з 01.03.2018 по 15.02.2019 включно та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зокрема, в обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт наводить доводи, що містилися у позовній заяві та відповіді на відзив.

Військова частина ВЧ НОМЕР_2 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_1 у період з 06.07.2017 по 18.09.2019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 31-33).

Згідно витягу з наказу командира 79 окремої десантно-штурмової бригади (по особовому складу) від 06.07.2017 №07-РС сержанта ОСОБА_1 , який уклав контракт прийнято на військову службу.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) №245 від 18.09.2019 сержанта ОСОБА_1 прийнято вважати таким, що справи та посаду здав та вибув для подальшого проходження служби до ВЧ НОМЕР_3 м. Костянтинівка, Донецької області (а.с. 33).

Наказом командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) №261 від 21.09.2018 сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу ВЧ на всі види забезпечення при ВЧ НОМЕР_3 , зараховано на котлове забезпечення при ВЧ НОМЕР_1 (а.с .56).

Наказом командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) №48 від 15.02.2019 сержанта ОСОБА_1 відповідно до п.п. «д» (через службову невідповідність) п. 2, ч.5, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас.

З 15.02.2019 виключено із списків особового складу ВЧ, знято з усіх видів забезпечення при ВЧ НОМЕР_3 , з котлового забезпечення при ВЧ НОМЕР_1 .

Направлено для зарахування на військовий облік до Ємельчанського РВК Житомирської області (а.с. 57).

15.04.2020 позивач звернувся до ВЧ НОМЕР_2 із заявою, в якій просив нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення в період з 06.07.2017 по 20.09.2018, провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за вказаний період (а.с. 9).

Листом від 30.10.2020 за вих. №2849 позивачу повідомлено, що з січня 2016 року припинена виплата індексації грошового забезпечення в зв`язку з відсутністю фінансового ресурсу у Міноборони України. Виплату індексації поновлено у 2018 році та право щодо її отримання у позивача настало з грудня 2018 року (а.с. 16).

15.04.2020 позивач звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявою, в якій просив нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення в період з 21.09.2018 по 15.02.2019, провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за вказаний період (а.с. 17).

Відповіді на вказану заяву ВЧ НОМЕР_1 не надала.

Вважаючи, що відповідачі протиправно не виплачували позивачу індексацію грошового забезпечення в період з 06.07.2017 по 28.02.2020, при цьому зазначаючи, що для частини періоду з 06.07.2017 по 28.02.2018 слід застосовувати базовий місяць січень 2008 року, а для періоду з 01.03.2018 по 15.02.2019 включно фіксований розмір індексації 3733,85 грн. згідно абз.4,6 п.5 Порядку №1078, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог законодавства проведення індексації у зв`язку з зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Щодо вимог по встановленню базового місяця, суд вважав, що дані дії є дискреційними повноваженнями відповідача, а також, що права позивача в даному випадку ще не порушено. Крім того, зазначив, що розрахунок індексацію також є компетенцією ВЧ НОМЕР_2 . Вимоги до ВЧ НОМЕР_1 є безпідставними, оскільки на її фінансовому забезпеченні (матеріальному) ОСОБА_1 не перебував.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З врахуванням наведеного, перегляд рішення суду першої інстанції слід здійснити в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а саме:

щодо наявності підстав для встановлення січня 2008 року як базового для періоду з 06.07.2017 по 28.02.2018;

чи обґрунтованими є вимоги щодо зобов`язання ВЧ НОМЕР_2 виплачувати позивачу індексацію у фіксованому розмірі 3733,85 грн за період з 01.03.2018 по 18.09.2020;

чи обґрунтованими є вимоги щодо зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 виплачувати позивачу індексацію у фіксованому розмірі 3733,85 грн за період з 21.09.2018 по 15.02.2019.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабміну України від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.10.2020 по справі 240/11882/19.

Судова колегія звертає увагу, що вимоги в частині встановлення базового місяця для обрахунку індексації в період з 06.07.2017 по 28.02.2018 є передчасними, оскільки права позивача в цій частині ще не порушено, так як ВЧ НОМЕР_2 не здійснено в межах своїх дискреційних повноважень її розрахунок, а також останньою не наведено будь-яких доводів щодо визначення такого місяця, а отже спір на даній стадії правовідносин відсутній.

Щодо періоду з 01.03.2018 по 18.09.2018, то судом першої інстанції в цій частині вірно відмовлено в задоволенні позовних вимог, проте помилково жодним чином не надано оцінку спірним правовідносинам

Питання визначення індексу споживчих цін (фактично базового місяця) врегульовано п.5 Порядку № 1078.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, яка застосовується з 01.12.2015) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

01.03.2018 набрала чинності постанова Кабміну України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Таким чином, для оскаржуваного періоду з 01.03.2018 по 18.09.2018 включно індекс споживчих цін за 1 або 100 слід прийняти в березні 2018 року.

Статтею 4 Закону України № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина перша статті 4 із змінами, внесеними згідно із Законом № 911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинності 01.01.2016).

Згідно офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 2018 року 100,0%, в липні 2018 року 99,3%, в серпні 2018 року 100,0%, в вересні 2018 року 101,9%, в жовтні 2018 року 101,7% (а.с. 115).

Отже, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) перевищено. При цьому оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року (п.1-1 Порядку №1078).

Враховуючи зазначене, грошове забезпечення ОСОБА_1 в період з березня по листопад 2018 року індексації не підлягало.

Доводи апелянта, що починаючи з 01.03.2018 йому належить виплата фіксованої суми індексації грошового забезпечення в розмірі 3733,85 грн, не є обґрунтованими, оскільки їх сформовано на підставі помилкового трактування абз. 4,6 п. 5 Порядку №1078 здійсненого із врахуванням, що до 01.03.2018 обрахунок індексації ОСОБА_1 мав здійснюватися із врахуванням січня 2008 року як базового місяця.

При цьому, обґрунтування необхідності застосування січня 2008 року як базового апелянтом пов`язується з фактом прийняття постанови Кабміну України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 07.11.2007 року №1294, якою з 01.01.2008 затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців, та яка діяла до дати набрання чинності постанови №704.

Судова колегія вважає дані доводи помилковими, оскільки ретроспективне поширення дії п. 5 Порядку №1078 (в редакції постанови №1013) в частині визначення індексу споживчих цін за 1 або 100% (фактично базового місяця) із прив`язкою до встановлення посадових окладів постановою №1294, яка почала діяти за 8 років до зміни відповідного правового регулювання щодо встановлення такого індексу є необґрунтованим та суперечить дії правових норм в часі.

Висновки суду першої інстанції, що позовні вимоги до ВЧ НОМЕР_1 в період з 21.09.2018 по 15.02.2019 є необґрунтованими, оскільки позивач не перебував на її грошовому забезпечені є вірними з огляду на таке.

Згідно ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до п. 3 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міноборони України від 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрованого в Мінюсті України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є, зокрема: накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження.

Пунктом 11 Порядку №1078 визначено, що додаткові витрати, пов`язані з індексацією грошових доходів громадян, відображаються у складі витрат, до яких відносяться виплати, що індексуються.

Отже, в кошторисі доходів і видатків бюджетної установи, організації індексація заробітної плати відображається не як самостійна витрата, а в складі витрат на виплату заробітної плати.

Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення.

Встановлене правове регулювання свідчить, що виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні, тобто відповідними військовими частинами.

Матеріали справи, а саме наказ командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) №261 від 21.09.2018 підтверджують, що сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу ВЧ на всі види забезпечення при ВЧ НОМЕР_3 , зараховано на котлове забезпечення при ВЧ НОМЕР_1 (а.с .56).

За таких умов, у випадку незгоди із нарахованою сумою індексації, яку ОСОБА_1 мала нарахувати ВЧ НОМЕР_3 з грудня 2018 року по лютий 2019 року, позивач не обмежений у праві звернутися до суду з відповідною позовною заявою до належного відповідача.

Доводи апелянта про те, що йому не було надіслано додатки до надісланих ВЧ НОМЕР_3 письмових заперечень (витягів з наказів від 21.09.2018, від 15.02.2019), а тому останні не мають враховуватися судова колегія не приймає до уваги, оскільки зміст поданих заперечень повторював зміст наведених наказів, про які позивач безумовно був поінформований, що підтверджується наданими ним копією військового квитка (а.с. 34), довідкою від 15.02.2019 №122 про те, що він з 21.09.2018 по 15.02.2019 перебував на військовій службі саме у ВЧ НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення помилково не встановив обставини відсутності підстав для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення в період з березня 2018 року по листопад 2018 року, проте по суті прийняв вірне рішення в цій частині, що на думку судової колегії є підставою для зміни мотивувальної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року шляхом її доповнення висновками зазначеними в даній постанові.

В іншій частині суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 29 січня 2021 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року змінити шляхом доповнення її мотивувальної частини висновками зазначеними у даній постанові.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко